Reklamer for dit produkt eller brand her – Besøg www.OpenSubtitles.org i dag.
- Tidligere i Tyrant- - Jeg er en Al-Fayeed.
- Derfor er jeg en magtfuld mand her. - Siger du, du bliver?
Jamal, det er mig - Bassam. Hvad siger du til, jeg bliver hængende lidt?
Ja.
Jeg vil gerne have, Bassam er præsidentens særrådgiver.
Jeg hedder Sammy, i øvrigt.
Jeg tænkte, vi kunne hænge ud.
Jeg bliver skuffet, hvis ikke.
Ahmed, stop. Jeg beder dig.
Hvad lavede du med de mænd? Ihab Rashid?
Jeg prøvede at gøre en forskel- noget, du ikke forstår.
Vi har fanget Ihab Rashid og 10 fra hans følge.
Jeg ved ikke, om det betyder noget, men I henretter den forkerte mand.
Hvad vil du have, jeg gør- åbne fængsler og sætte alle fri?
Ja. Det kunne være en start.
GRUSOMHED KRIGSFORBRYDER
MASSEMORDER
FOLKEMORD
KEMISK ANGREB RÆDSEL
NU GASSER DE BØRN
KEMISK ANGREB PÅ MA´AN 20.000 DØDE CIVILE
Det virker måske.
Tal ikke om det.
- Lægen foreslog- - Det er at tale om det.
Vi kan prøve igen. Det er det hele.
Hvis vi prøver, og det ikke går, får jeg det værre.
Skift emne.
- Du er tidligt oppe. - Jeg kunne ikke sove.
Det er den 23.
Det ved jeg.
Et jubilæum, jeg gerne ville glemme.
Jeg så dig bede.
- Er det et problem? - Ikke så længe du beder om et job.
- Jeg er træt af brød. - Brød er det eneste, vi har.
- Hvor skal du hen? - Mødes med en mand.
- Angående et job? - Ja.
Snart får du mere end brød til morgenmad.
Så får I al den frugt...
ost...
og æg, I kan spise.
Det lover jeg.
Farvel, min kære.
Tag på arbejde.
Du får kys da.
Farvel, far.
Spis.
- Skat, det skete for 20 år siden. - Hvad skete?
Din far vil have, Jamal mindes årsdagen for gasangrebet i Ma´an.
Det er det mindste, du kan gøre.
- 20.000 mennesker døde. - De forsøgte at dræbe os.
At ignorere fortiden er en ting, men at sammenligne din far og Jamal?
- Som en Al-Fayeed og præsident- - Folkevalgte.
Han kan ikke undgå sammenligningen i den stol.
- Mener du ikke trone? - Har du et problem med, vi er kongelige?
Det er ikke et monarki. Du er ikke kongelig.
Nemlig. Vi er en krigsforbryders børnebørn.
Reema, taler folk stadig om det, det skete i Ma´an?
Ikke rigtigt.
Alle ved, det skete, ikke?
Tving hende ikke til at svare. I gør hende forlegen.
Undskyld, Reema.
Vi spiser, når det er frokosttid.
Men jeg er sulten.
Måske næste gang din mor siger, det er tid til morgenmad...
kommer du.
Glem aldrig Ma´an!
Glem aldrig Al-Fayeed-familiens forbrydelser mod menneskeheden!
Som far, så søn!
Glem aldrig Ma´an!
Glem aldrig!
Ned med tyrannen!
Som fader, så søn!
Ned med tyrannen!
Glem aldrig Ma´an!
Glem aldrig!
Ned med den.
Ved du, hvad jeg måtte gennem for at skaffe dig dette job?
Du mister det, eller det, der er værre.
Det har intet at gøre med os. Gør dit arbejde.
Tak, søster.
SOM FAR SÅ SØN
Din mand var en stor helt i oprøret.
Tal ikke, som om du kendte ham.
Han får en glorværdig martyrs begravelse.
Så vær sød at gå.
Jeg vil være en stor helt som min far.
Lad os være.
Jeg siger ikke, jeg kendte Kazim godt.
Men jeg ved, han knoklede for at forsørge sin familie...
indtil Al-Fayeed erstattede ham med en af deres håndlangere.
Men bare vent. Deres tid er ovre før du tror.
Din mands-
Din mands modige handling vil huskes...
som en af de første store trodshandlinger i vores befrielse.
Fred være med dig og dine børn.
Bare vent og se.
Deres tid er ovre før du tror.
Så Ihab Rashid er bag alt dette.
En mand, jeg havde i min varetægt.
- For noget, han ikke havde gjort. - Uvæsentligt.
Han er en fjende af staten, fordømt af sine egne ord.
Præsident, det er tydeligt, vi må rydde pladsen.
- Det er en fredelig protest. - Ulovlig samling.
Er der noget, det hedder en lovlig samling?
Din bror er nu forfatningsrådgiver?
- Lad ham tale. - Han har intet at sige.
General.
En fredelig demonstration er en menneskeret.
Jeg forestiller mig, hvordan fredelige demonstranter anholdt af stormtropper...
ser ud, når det spredes med lynets hast på YouTube.
Bassam, hvad foreslår du, jeg gør?
Gå ned til pladsen.
Giv en tale om vores fars beklagelige handling.
- Beklagelig, for hvem? - Det var en krigsforbrydelse.
Jeg husker ikke Harry Truman angre efter Hiroshima and Nagasaki.
Denne såkaldte Ma´an-massakre...
bragte fred efter fire års borgerkrig.
Jeg var stolt over at adlyde din fars ordre og gør det gerne igen.
Protester som disse må tages i opløbet.
Ihab Rashid prøver at indtage moralens højborg...
ved at forbinde dig med din fars forbrydelser - lad ham ikke.
Gå til torvet og vis folket...
du respekterer deres rettigheder og regerer anderledes.
Det handler det i bund og grund om.
Oberst.
Skaf mig et sted på pladsen til at tale med folket.
- Præsident- - Min bror har ret.
Jeg er Abbudins sande stemme...
ikke denne terrorist-tronprætendent, Ihab Rashid.
Vores folk vil begejstres ved præsidentens ord.
Det er Abdul Naqvi.
Læg dit navn og nummer, så ringer jeg tilbage.
Hej Abdul, det er Sammy. Gik jeg glip af noget?
Hvorfor ringer du ikke tilbage?
Fætter.
Hej.
Det er min træner, Anna.
Bedstefar hentede hende hertil fra Østtyskland...
dengang der fandtes et Østtyskland.
Hun fik bronzemedalje i tikamp under OL i ´88.
Imponerende. Tillykke.
Jeg er den, der fortjener en medalje for at tabe 10 kilo før brylluppet.
Bare gå, Anna. Vi mødes i fitnesscenteret.
Så, fætter...
Nusrat har været lidt utilpas, så jeg prøver at opmuntre hende.
Jeg fortalte hende, vi går ud i aften med nogle venner.
Hun ville ikke med...
så jeg fortalte hende, du og Emma kommer.
Jeg spørger Emma, men jeg har ikke lyst til at gå ud i aften.
Tro mig, du vil med. Nasr-tvillingerne flyver ind fra Kuwait.
- Nasr-tvillingerne? - Sabina og Nashina.
Jeg var sammen med én af dem, men fandt aldrig ud af hvilken.
Med dem er hver dag en feriedag. Du og Abdul kan have en hver.
- Skal Abdul med? - Abdul tager med mig alle vegne.
Kom med. Og tag Emma med.
Vi viser jer, hvordan man fester i Abbudin.
Jeg har været dødbekymret for dig.
Du svarer ikke på mine opkald eller e-mails. Hvor har du været?
Hvor jeg hører til.
Samira, du hører til i sikkerhed hjemme hos mig.
Så jeg kan servere te, mens du skriver blogs, som ingen læser?
Jeg venter ikke på forandring mere. Jeg får det til at ske.
De har smidt dig i fængsel én gang for din forbindelse med Ihab Rashid.
Og jeg gør det gerne igen, hvis det skal til for at vinde vores frihed.
Du ved, hvad de er i stand til. Hvad de gjorde mod mig.
Hvorfor tror du, de tolererer dig nu?
Fordi du ikke truer dem. Ikke sådan her.
Samira, kom hjem med mig.
Så er du sød. Jeg beder dig om at komme hjem med mig.
Du er ikke i sikkerhed her. Samira, jeg beder dig.
- Hov. Lad søsteren være. - Jeg er hendes far.
Så burde du være glad for hun har fundet en retskaffen vej.
Det er okay. Vi klarer os.
"Retskaffen vej"?
De vil have, du bytter en form for undertrykkelse for en anden.
Jeg er ikke naiv, far. Jeg ved, Ihab ikke er perfekt.
Men han siger, broderskabet ændres, når de får magten.
- Og du tror på ham? - Jeg vil give ham en chance.
Og jeg ville ønske, du gav mig en chance.
Bliv hos mig.
Fra studerende til islamister til medlemmer af Arbejderpartiet...
demonstranterne repræsenterer mange forskellige kredse...
men vi er alle forenede i frustrationen over den dynastiske tronfølge...
der har indsat Jamal Al-Fayeed...
søn af den såkaldte Slagter fra Abbudin, som præsident.
Hej, Reema. Hvad siger de om Jamal?
Vær sød ikke at fortælle dem det. Jeg sværger, jeg ikke gør det igen.
- Det er fint, du har tv´et tændt. - Det er ikke tilladt.
- Helt ærligt er jeg ligeglad. - Det er imod loven.
Imod loven?
Vi må kun se, hvad de lader os se.
De kan ikke anholde dig for at se nyhederne.
I morges, da du sagde, ingen taler om Ma´an...
det er ikke fordi, de har glemt det.
Det er fordi, de er bange for at sige noget.
Jeg beder dig, jeg har allerede sagt for meget.
"I dag er min chance for at bede folket om tilgivelse"...
"for et dystert kapitel i vores nations historie."
Hvorfor undskylder du for noget, din far gjorde...
da du ikke var gammel nok til at gro skæg?
Fordi min bror, diplomaten, tror, det er det, folket vil høre.
Grunden til folket følger Ihab Rashid er fordi han har givet dem en stemme.
Hvordan kan vi ellers forvente, de følger dig?
Din tunge er din hest. Slipper du den løs, forråder den dig.
Og det er, hvad Al-Fayeed-familien vil have, I tror.
Men vi - vi tænker for os selv...
og vi skal bare kigge efter...
så ser vi sikkerhedsvagter sikre stedet...
så Jamal Al-Fayeed kan hilse på dig som en farao.
Mig? Jeg er her som en mand og tjener af Allah.
Har nogen udpeget mig?
Nej!
Tog jeg dette, mit fødeland, mit fars fødeland, med blodige hænder?
Nej!
Hvem her har mistet en for 20 år siden i Ma´an?
Jeg mistede også en.
Min mor.
Jeg så blodet flyde fra hendes øjne, fra hendes mund.
Min far forvist...
med arrede lunger som det eneste minde om sit hjem.
Al-Fayeed-familien...
vil give os floskler i stedet for arbejde...
i stedet for mad.
Mænd og kvinder af Abbudin, vi har bedt om så lidt.
Og det er præcis det, vi har fået.
Men, inshallah, i dag beder vi ikke længere om noget.
Nej, nej, mine brødre og søstre.
I dag er vi her for at fortælle Al-Fayeed-familien...
at deres tid er omme!
Deres tid er omme!
Der er Al-Fayeed´erne!
Kør dem ned!
Af sted!
I morgen er der kun duer tilbage på pladsen.
Deres tid er omme! Deres tid er omme!
Ja! Ja!
Godt at se dig, som altid, Ahmed.
- Ja, min mand. - Der er de.
Nashina. Sabina.
Hils på min amerikanske kusine og fætter. Sammy og Emma.
Du ser smuk ud. Hej!
Du havde ret. Din fætter er så sød.
Ja, det sagde jeg jo. Ikke dårlig, vel?
- Allison, min yndlingstjener. - Min yndlingsprins.
Hvorfor bruge et glas, når det allerede kommer i en flaske?
- Jeg efterlod dig en masse beskeder. - Ja, det må du holde op med.
Tror du bare, du kan bruge mig og brænde mig af?
Vi var sammen én aften. Sker det ikke i USA?
Sådan var det ikke. Jeg kender forskellen på-
Kom. Lad os sidde ned.
Champagne. Det er så lækkert.
Ja!
Sådan!
Ja!
Kom så.
Ja. Ja. Kan du lide det?
Jamal?
Hvad? Hvad?
Jeg skal i bad.
John Tucker er på vej herover. Jeg valgte et jakkesæt til dig.
- Hvorfor kommer Tucker? - Fordi jeg bad ham om det.
I morgen efter du rydder pladsen, har du brug for amerikanerne.
"Brug for amerikanerne."
Til hvad?
Politisk skjul fra FN og EU...
og alle de absurde menneskerettigheds- vagthunde, der kan lide at gø.
Tror du virkelig, amerikanerne vil bakke os op?
Hvis de vil beholde deres base på vores jord, er de nødt til det.
Rydder pladsen.
Det lyder så klinisk.
Folk vil dø.
Men de overlevende vil se din styrke...
og lærer en lektie, når de vender hjem.
Tag dit jakkesæt på.
Fauzi, det er Bassam.
Ja, Bassam.
Jeg må tale med dig.
Det er svært at høre noget.
- Jeg sagde, jeg må tale med dig. - Jeg lytter.
Ikke i telefonen.
Og det er nok ikke en god idé at jeg kommer til pladsen.
Der er en café i nærheden, der hedder Yahala.
Okay. Jeg er der om en time.
- Du er god. - Hvad?
Du danser bedre end de fleste fyre.
Har du en kæreste derhjemme?
Nej.
Porsche 918 er hurtig, men McLaren er sindssyg. Jeg købte to.
- Hvorfor har du brug for to? - Hvorfor har jeg brug for én?
Fordi jeg kan. Har du et problem med det?
- Hvad? - Vær ikke uforskammet overfor hende.
Jeg stiller hende et spørgsmål.
- Folk vil misbillige det. - Hvem?
Tja, sultne folk, folk på pladsen.
I tilfælde af du ikke har set det, er det på Facebook, Snapchat, Twitter.
Hvorfor skulle jeg bryde mig om dem? De ved ikke engang, hvad en McLaren er.
En mand, der ikke har arbejdet et år, har antændt sig selv.
- Og du griner af det? - Op med humøret, lille kusine.
Du er ikke særlig sjov lige nu. Jeg vil danse.
Hvad siger du, baby? Vil du danse?
- Nej, det vil jeg ikke. - Jo, du gør. Kom her.
Jeg tager en cigaret med Emma.
- Okay, men jeg ryger ikke. - Du kan starte i aften.
Kom nu.
- Hvad kigger du på? - Ingenting.
- Hent endnu en til mig. - Hvad med du holder en pause?
Hvad med du henter en til mig?
Hr. Præsident.
Hr. Særlig Udsending.
Tak, fordi du kom på dette sene tidspunkt.
Jeg hørte om din forgæves tur til pladsen.
Det lyder rystende.
Vi sender tropper ind ved daggry for at genoprette orden.
USA vil helt sikkert fordømme vores magtmisbrug.
Hvor stort et misbrug?
Ja, det må ske, som det sker.
Nå?
Ud over Washingtons pro forma-protest...
går jeg ud, fra vi ikke får problemer.
- Til et vist punkt. - Til et vist punkt?
Hvad er dit gyldne tal?
Halvtreds døde? 500?
Én forkert kan være problematisk.
Skyd en smuk universitetsstuderende i hovedet, så er det slut.
En kvindelig studerende mod jeres strategisk vigtige militærbase?
- Tak for din tid. - Tak, Præsident.
En ting, du måske vil overveje-
vores militærbase-kontrakt er med nationen, ikke med din familie, ikke?
Vi beholder Guantánamo, men Castro hader os.
Hvad betyder det?
Det betyder, at som alt andet, er tålmodighed begrænset.
Det er ikke bare din søster.
I amerikanere tror, alle har ret til at gøre, hvad de vil.
Har jeg ret? Men se omkring dig.
Der er ikke meget plads i VIP-logen.
Pis! Hvad laver du - du gik lige ind i mig.
Jeg henter servietter. Undskyld.
- Servietter? Gennemblødt i Cristal. - Jeg tager mig af det, okay?
Det var et uheld, ikke?
Nej. Uheld er uforudsigelige.
Idioten fortalte mig, jeg havde fået nok og spildte alle vegne.
- Mand, kom nu. - Tag dine bukser af.
Hvad?
Jeg går ikke herfra som én, der har tisset i bukserne...
fordi han ikke kan holde på sin champagne.
Du er fuld. Slap af. Abdul gjorde ikke noget.
Det er min skyld, okay? Din fætter har ret.
Jeg er skredet. Hvor helvede er min kone?
Jeg er bekymret for børnene. De er stadig ude.
Jeg ville heller ikke have, de gik ud...
men vi kan ikke holde dem låst inde i paladset.
Hvad laver du?
Fauzi blogger fra pladsen. Han er der med sin datter.
Jeg må derned og advare dem før-
Før hvad?
Jamal har givet Tariq tilladelse til at slå til i morgen tidlig.
Han sender stormtropper.
Barry.
Du er ikke i sikkerhed der, specielt efter dagens udvikling.
Det er ingen. Det er der ikke noget, der hedder.
Det vidste jeg ikke i går, men det ved jeg i dag.
Jeg er ikke fjenden, okay? Jeg er på din side.
Lad være med det. Min side aner ikke, hvad den skal gøre.
Jeg løsladte ham.
Jeg pressede Jamal til at løslade ham, fordi jeg troede-
Jeg ville bare undgå min bror blev som min far.
Lad os undgå at lave samme fejl som vores forældre.
Lad os gøre Ihab Rashid til en partner. Lad os slutte fred.
Det, der sker på pladsen i morgen er mit værk. Jeg gjorde det muligt.
Virkelig?
Okay. Reema, min stuepige- generte lille Reema-
ved du, hvorfor hun er så stille?
Det fortalte hun mig i dag.
Hun og alle andre i landet har levet i frygt de sidste 20 år.
Bange for at tænke, læse og tale.
Og nu har de fået nok.
Du skabte ikke Ihab Rashid. Det gjorde din far.
Du løslod ham for ellers blev han martyr for en kriminalitet, han ikke begik...
og det var værre.
Jeg ved nu ikke. Ihab er lige så nådesløs som Tariq.
Er det overraskende?
Man kan ikke undertrykke folk i 20 år...
og forvente en Nelson Mandela løslades hver gang.
Det tog næsten et århundrede at skabe fred i Nordirland.
Man er ikke færdig i Kashmir eller Israel.
Du tror, du kan dukke op som en anden filmhelt...
og ordne alting på en forlænget weekend?
Alle her er bange. Alle er ødelagte.
Hvis man kan få én af dem til at komme en cm tættere på tillid...
er det en gevinst.
Klarer du dig?
Ja, ja.
Jeg er stadig sulten. Jeg vil se, hvad jeg kan finde.
Okay.
Hør, jeg er ked af det.
Hvad er der med dig? Jeg forstår ikke nogen af dine handlinger.
Min bedstefar var ikke chef for sikkerheden.
Det er min far heller ikke. Han er sikkerhedsvagt- ingen.
Okay.
- Jeg er røvligeglad. - Fordi du ikke er mig.
Jeg bliver inviteret her og til alle fester og VIP-loger...
fordi folk kan lide mit udseende, mine ord og mit tøj.
Men hvis Ahmed eller nogen anden finder ud af det, er døren lukket.
Jeg er her for deres fornøjelses skyld.
Det er derfor Ahmed kan behandle mig, som han vil.
Og derfor, du og jeg-
- Er du bange? - Jeg er ikke bange. Jeg er ambitiøs.
Regelsæt eksisterer ikke i din familie.
Hvis man bliver taget, kan man altid tage hjem.
Mig, jeg har ikke noget andet sted at tage hen.
Så hvorfor ignorerede du mig ikke bare, da jeg mødte dig?
Hvad var pointen? Hvorfor gjorde vi-
Fordi du kun var på besøg, tog jeg chancen.
Jeg er ked af, du føler dig såret.
Jeg bestilte espresso til dig.
Hvad er så vigtigt, du ikke kunne fortælle mig det i telefonen?
Jeg ville ikke have, de hørte det.
Hvem?
Tariq, Ziad- hvem end aflytter min telefon.
De sender styrker ind ved daggry med ordre til at rydde pladsen.
- Og? - Dig og Samira bør ikke være der.
Du kom for at fortælle mig det, folk har forventet fra begyndelsen?
Du hører mig ikke. Jeg foretager et landsforræderisk sikkerhedsbrud...
for at advare min ven om en fare.
- Folk vil dø i morgen. - Til helvede med dig, Bassam.
Hvor kom det fra?
Du beder mig om at forlade pladsen. Det er der, du burde være.
Ja, jeg prøvede. Dine frihedselskere prøvede at lynche mig.
Du kom i en regerings-limo eskorteret af paladssikkerhed...
i stedet for at komme som en borger af Abbudin, som en mand.
For at gøre hvad? Hvad vil du have, jeg gør?
Arbejd for sagen og gå imod din familie.
Og bakke Ihab op?
Fordi jeg er ret sikker på, han ikke er løsningen.
Jeg har ingen illusioner om Ihab.
Men han ved, folk ikke længere vil tvinges til en bestemt livsførelse.
Min datter vil bare have friheden til at sige sin mening...
og læse det, hun vil.
Hun vil bare have indflydelse på sin fremtid-
blive hørt og blive lyttet til.
- Hun sætter sit liv på spil. - Hun tager gerne den chance.
Og det har du det fint med?
Hvad end der sker, Bassam, er jeg lige ved hendes side.
Fauzi. Vent.
Hvordan var natklubben?
- Glad for, at du er hjemme. - Det er jeg også.
- Skete der noget? - Nej.
Det lyder ikke så overbevisende.
Fortæl mig, hvad der skete.
Det er ingenting.
Skat.
Fortæl mig det nu.
Mor, jeg vil bare gerne hjem.
Søde, det er okay.
Nej, det er ikke.
Der er noget alvorligt galt med dette sted.
Kom her.
Vi er klar til at rykke ind ved daggry.
Den indledende fase?
Det sædvanlige - tåregas, gummikugler, vandkanoner.
Og hvis det ikke er nok?
Ægte ammunition.
Et blodbad.
Det tager normalt ikke mange døde for at afskrække idealister.
Der have været mindre blod, hvis vi havde fulgt mit forslag.
GADDAFIS DØDSMARCH
Præsident?
- General, jeg må ringe tilbage. - Præsident-
Hvorfor sendte du mig dette?
For at vise dig din fremtid.
Du får, hvad Gaddafi fik, hvis du sender Tariq ind på pladsen.
Vidste du, før de svin placerede en kugle i Gaddafis hjerne...
voldtog de ham med en bajonet?
Jeg dræber 50.000, 100.000...
før jeg lader dem gøre det mod mig.
Ved du, hvorfor det skete mod ham og ikke vores far?
Fordi 20 år senere ville verden ikke længere vende blikket bort.
Dine venner, amerikanerne, ville ikke.
Gaddafi var på vej til at begå massemord i Benghazi...
da NATO greb ind.
Selv hvis Tariq rydder pladsen i dag, vil dobbelt så mange komme...
og bliver ved med at komme, indtil de er udenfor paladset.
Måske ikke i morgen eller næste uge, men det sker.
Og før du ved det.
Jeg siger ikke, du ikke må bruge vold, fordi det er forkert.
Jeg siger, brug ikke vold, fordi det ikke virker.
Fortæl mig, hvad virker, og ikke, hvad ikke virker.
Jeg bad Fauzi Nadal arrangere et møde med Ihab Rashid.
Som vil have vores hoveder?
Han er villig til at mødes med mig. Lad mig se, hvad han vil.
Måske er det noget, vi kan blive enige om-
en ny konstitution eller en mere åben økonomi-
ting, der måske ikke er værd at nedslagte folk over.
De er villige til at dø for at blive hørt.
Så med mindre du er forberedt på at dræbe hver og en...
er det den eneste vej frem.
Du kan blive husket som endnu en brutal diktator...
eller som en leder...
der havde mod til at lytte til sit folk.
Hvad siger du?
Støt os og bliv VIP medlem for fjernelse af reklamerne www.OpenSubtitles.org