Manden i den store fæstning
Jeg åbner.
Doktor Adler?
Må jeg lige snakke med dig?
Ja, selvfølgelig.
Jeg...
Jeg troede ikke, du tog ud, doktor.
Du ved, hvorfor jeg er her, John.
Gerry, drengen, han er...
Han har ikke vist nogle symptomer.
Ikke det eneste i de sidste fem dage.
Det sagde jeg jo. Han vil ikke få det bedre.
Men han bliver heller ikke værre,
gør han, doktor? Jeg mener, ikke endnu.
Vær rar
at give mig mere tid.
Det behøver jeg ikke at sige til dig.
At tilbageholde hans diagnose er en forbrydelse mod staten.
Hør, jeg sagde intet, ikke blot på grund af, hvem du er,
men fordi Helen og Alice er venner.
-Det sætter jeg pris på. -Jeg forstår, det er hårdt...
Det hårdeste, en far skal gøre,
og mit hjerte lider med dig. Det gør det virkelig.
Men drengen
er mangelfuld.
Og der er rapporteringskrav.
Hvis jeg ikke rapporterer det til Sundhedskontoret,
vil der blive stillet spørgsmål.
Jeg beklager, John.
Men hvis du ikke gør det i dag,
vil jeg gøre det i morgen.
Herr Blake?
Reichsminister Heusmann ønsker at se dig lige nu.
Gør han det?
Okay...
Lad os få det overstået.
Joseph.
Jeg vil gerne vise dig noget.
Du har hørt om Atlantropa, ja?
Nej.
Når den er færdig, vil den lukke Middelhavet
mellem Gibraltar og Marokko.
Milliarder af kilowatt af elektricitet vil blive lavet.
Vandet vil blive afsaltet,
og brugt til vanding af Sahara,
der skaber milliarder af hektar landbrugsjord
til at brødføde kontinentet.
Det er spændende, er det ikke?
Hvad vi kan opnå her i Riget.
Det er det vel.
Du ligner meget din mor.
Kan du huske, hvordan hun så ud?
Jeg forstår, hvor svært det må være for dig, Joseph.
Og jeg er glad for, du kom.
Det blev jeg bedt om.
Ingen fortalte mig hvorfor.
Obergruppenführer Smith
gjorde mig opmærksom på din tjeneste for Riget.
Og jeg blev meget imponeret.
Jeg rapporterer ikke til Obergruppenführer Smith længere.
Okay.
Du er nu din egen, korrekt?
Det har jeg altid været.
Måtte jeg være. Da jeg voksede op, var det kun mig og min mor.
Du har god grund til at være vred på mig, Joseph.
Baseret på din viden.
Min viden?
Jeg havde håbet, vi kunne være sammen hele morgenen,
men der er kommet noget i vejen.
Men jeg har et lille selskab hos mig i aften.
Kunne vi fortsætte samtalen der?
Har jeg et valg?
Heil Hitler.
Yakuza?
Det skulle du ikke have gjort, Frank.
Hvis ikke, så ville du have været død nu.
Der er værre ting.
Ja. Måske har du ret.
Der er...
-Der er noget andet. -Hvad?
Jeg fik dette fra Jules.
Fra Mexico?
Hun sagde ikke, hvor hun tog hen,
men jeg er ret sikker, det ikke er Mexico.
Så hvor er hun?
Det sidste var, at hun var hos ham. Nazisten.
Nej, det giver ikke mening.
Nej, det ville hun ikke gøre. Der må være en anden forklaring.
Ved du hvad? Det er lige meget.
Intet af dette gør.
Hvorfor tager vi ikke hjem til dig, hviler os lidt.
Nej, jeg kan ikke tage tilbage. Det vil jeg aldrig kunne.
-Frank... -Det er noget lort.
Hele byen er noget lort. Det er 'Pons'ernes skyld.
Hvad skal vi gøre med Yakuza?
Vi køber bare tid. Vi finder ud af det.
ÅBEN
Hvis du vil sælge mit liv til Yakuza,
så kunne du i det mindste vise dig.
Nej, vent!
Det er bare...
Vores første betaling forfalder om syv dage.
Syv dage.
Okay, lad os begynde med de værdifulde artefakter.
Jeg kan lide din tankegang.
Jeg har allerede lave en liste over kandidater for videresalg.
En køber i Yokohama henvendte sig specifikt til denne her.
Det er Custers Tiffany-sværd,
han fik, da han blev general.
Nej, for detaljeret. Det vil tage mig mindst en måned.
Okay.
En særpræget kunstgenstand fra negerhistorien,
trompeten, Louis Armstrong brugte, da han indspillede Lazy River i 1931.
Ja, hvis jeg kunne få et hydraulisk system til at bøje hovedrøret.
Hvad med denne her?
Manchetknappen, Abraham Lincoln havde på, den aften han blev dræbt.
Hvor meget kunne du kræve?
Jeg er en respekteret sælger, hr. Frink. Jeg "kræver" ikke.
Hvor meget?
Med den rigtige køber, 25-30.000.
Okay. Så laver vi to.
Nej.
At finde en vil være guld værd.
At finde et par vil skabe for megen mistanke.
Gamle Abe havde to ærmer, ikke? Så det er et sæt.
Vi har brug for penge hurtigt.
Du bor her, ikke?
Hvorfor? Vent lige lidt. Hvad laver du?
Hvad?
Vent, det er mit hjem, hr. Frink.
Og her er ingen adgang.
Hvordan er ventilationen?
Undskyld mig?
-Hallo? -Ja, bagved, Ed.
-"Ed"? Hvem fanden er Ed? -Min assistent.
Din assistent?
Assistenten? Ham, der fik os rodet ind i det her?
-Hej, her er de ting, du ville have. -Tak.
Ed, det er Childan.
Hej! Mig en fornøjelse.
Det er hr. Childan. Og få den omgående væk fra mit Hepplewhite!
Hvad, bordet?
Jeg ved ikke, hvad du tror, du laver her, hr. Frink,
men det er bare ikke i orden.
Mit sted er ikke sikkert, og vi har en uge til at lave to af dem.
Men der er ikke... Du kan umuligt...
Enten arbejder vi her, eller du kan forklare Yakuza,
hvorfor vi ikke kan betale til tiden.
Okay, find ud af hvilke materialer vi behøver, mens jeg er væk.
-Okay. -Hvor skal du hen?
Vi har brug for flere redskaber.
Fortsæt. De vil se dig.
-Hvad er der sket? -Butikken blev brændt.
Jeg ville være sikker på, vores folk ikke gik i en fælde.
Jeg mente Juliana. I skulle have fået hende til Mexico.
-Jeg er ikke... -Du går ingen steder.
Jeg må have svar.
-Få dine hænder væk. -Vil du dræbe mig?
Værsgo. Du vil gøre mig en tjeneste.
Kom med mig.
Kom.
Dette er Frank Frink.
Han vil vide, hvad der skete med Juliana.
-Hvem er det? -Mit navn er Gary.
Gary Connell.
Okay. Jeg vil tale med Karen.
Karen er død.
Din kæreste fik hende dræbt.
Hvad snakker du om?
Hun bedrog os alle, Frank.
Dig, Lem, Karen, mig.
Hun lod Joe Blake gå, med filmen.
Nej. Jeg tror ikke på dig.
Nej?
Det her er hende.
Deserteret til Riget i går.
Hun er nok i New York nu.
Nej.
-Ved du hvad? Det er jeres skyld. -Vores skyld?
Havde det ikke været for jer og de fandens film,
så ville intet af det her være sket.
Du har ret, broder. Det beklager jeg.
-Nej. Jeg er ikke din broder. -Jo, du er, Frank.
-Vi er alle på samme side. -Ja?
Og hvilken side er det?
Den side, der kæmper mod japanerne.
Den side, der kæmper mod nazisterne, der står for frihed.
"Frihed." Hvad det end betyder.
Vi hørte, hvad der skete med din søster og hendes børn.
Det er det, I gør, ikke?
I bruger folks elendighed, og bruger dem i jeres tabte sag.
Jeg laver ingen sager.
Så du passer bare på dig selv, er det sådan, Frank?
Ja. Det er det stort set.
Hvad tror du?
Lad os se, hvor det ender.
RENHED!
RENT BLOD
Var det ham, du så?
Det tror jeg.
Hans navn er George Dixon.
-Hvad har han at gøre med Trudy? -Han er hendes far.
Frøken, undskyld mig, frøken?
Hvor er du fra?
Det rager ikke mig, det ved jeg.
Jeg er nok lidt nervøs.
Jeg er Hector.
Juliana.
Vi er fra Buenos Aires.
Hvordan er der der?
Det er ikke sikkert. Ikke mere.
Krigen kommer, ikke?
Er du ren arier?
"Ren arier"?
Min kones bedstemor var Aymara,
men hendes far er arier.
Vi har en fødselsattest som bevis.
Det er det, det drejer sig om, ikke?
Frøken Crain?
Her.
Held og lykke.
Afstamningsrapport?
Jeg har ingen afstamningsrapport.
-Har du ingen? -Nej. Jeg er fra Stillehavsstaterne.
De bruger ikke sådan nogen rapporter der.
Tag dit tøj af.
Jeg tror, der er tale om en fejl. Jeg har søgt om politisk asyl.
Tag den her på.
Jeg kommer med lægen om et øjeblik.
UNDERSØGELSESRUM NR. TO
Hovedlængde, 200 millimeter.
Kæbelængde, 150 millimeter.
Højt kranium med oval ansigtsform.
Olivenfarvet hud med en snert af gult.
Det yderste af øjnene, fra højre mod venstre, 89 millimeter.
Kraftigt, langt hår. Brunt. Med et snert af gult.
Nummer 30. Er dit blod arisk?
Det ved jeg ikke.
-Måske. -Indledende vurdering, måske gruppe to.
Men indtil videre gruppe tre.
Middelhavets racemæssige træk.
Tag venligst tøjet af.
Hvad er disse?
Jeg undslap Modstandsbevægelsen.
-Har de ikke sagt det? -Men disse ar er gamle.
Hvordan fik du dem?
Jeg blev ramt af en bus for et par år siden.
Stå stille.
Frøken Crain, jeg er Sturmbannführer Raeder.
Jeg vil stille dig et par spørgsmål, okay?
Okay.
Vi ved, du hjalp Joe Blake.
Kan jeg tale med ham?
Vi kender også til din aktivitet med Modstandsbevægelsen
i Canon City og San Francisco.
Jeg er ikke i Modstandsbevægelsen.
Er du ikke?
Nej. Jeg prøvede at finde ud af, hvorfor de dræbte min søster.
Hvor mange gange har du været seksuelt involveret med Joe Blake?
Undskyld?
Vær nøjagtig.
Jeg har overhovedet ikke været seksuelt involveret med ham.
Det passer ikke med den information, vi har.
Så er jeres information forkert.
Hvad var din grund så for at hjælpe ham?
Jeg hjalp ham ikke. Jeg reddede hans liv.
Og jeg gav ham den film, I ønskede.
Det må du da vide.
Du skal fremlægge en nøjagtig beskrivelse af dine aktiviteter i de sidste to uger
siden din søsters død.
Hvert sted, du besøgte.
Hver person, du mødte.
Alt, du så.
Alt.
Er det forstået?
Hr. Walker.
Må jeg lige sige noget?
Arnold, er her nogen?
Jeg er chefinspektør Kido, fru Walker.
I Kempeitai.
Forstyrrer jeg, fru Walker?
Nej.
Overhovedet ikke.
Vi var bare ved at skulle have frokost.
Vil du spise med?
Der var en rapport om en hændelse foran jeres bygning i går.
Skudveksling.
Var det det? Jeg troede, det var en lastbil, der hostede lidt.
Nej, som jeg sagde, skud blev affyret.
Var din datter her i går?
Det kommer an på, hvilken datter du mener?
-Jeg har to døtre. -Ja, min mand har ret.
Vi har... Jeg mener, han har to døtre.
-Han har... -Det er jeg bekendt med.
Jeg hentyder til jeres ældste datter, Juliana Crain.
Var hun her?
Juliana. Ja.
Hun var her, hr.
Tilbød I hende hjælp?
Før hun flygtede til Riget?
-Hvad? -Hvorfor skulle hun det?
Det er det, jeg er her for at fastslå.
Chefinspektør,
lige siden Trudy forsvandt,
har Juliana ikke været hende selv.
Det chokerede hende virkelig.
De var meget tætte.
Da hun kom, var hun ude af sig selv, hun var
mærkelig, oprørt, snakkede i gåder.
"I gåder"?
Hvad vil det helt præcist sige?
Det...
Jeg tror...
Det var på grund af nogle film, hun havde set.
Fra...
Fra hvem?
Fra Manden i den store fæstning.
Det, han viste hende,
har gjort hende meget urolig.
Hun sagde, det var en film om en by,
der blev ødelagt af en atombombe.
Hun har mødt ham.
Manden i den store fæstning.
Ja.
Hun er ikke på deres side.
Forstår du det? De var efter hende.
-Forstår du, hvad jeg siger? -Arnold!
Når jeres datter ringer, så skal I underrette mig.
Hvis ikke, så vil jeg vide besked.
Du kunne ikke gøre rede for din færden,
den dag du flygtede fra Modstandsbevægelsen.
Jeg var låst inde i bagagerummet.
I bagagerummet i en bil.
Hele dagen?
Ja. Hør, jeg undskylder, jeg har ikke...
Jeg har ikke sovet hele natten, jeg er virkelig træt.
Har du flere spørgsmål?
Så de...
Disse medlemmer af Modstandsbevægelsen, du har nævnt, frøken Crain,
din søster og hendes kæreste...
De er begge døde.
Joe Blake har allerede givet os Lemuel Washington.
Jeg gav jer navnet på en kvinde.
-Karen... -Karen Vecchione, ja.
Dræbt af skud, i forgårs af japanerne.
Er der nogen, i live,
hvis navne, du kan give os?
Hvis der var nogen, jeg kunne genkende, så ville jeg.
Hvad med den mand, der skød efter dig,
da du flygtede fra bilen?
Du kan i det mindste beskrive ham.
Det var Lemuel Washington, der skød efter mig.
Der var ingen andre, så vidt jeg ved.
Det er...
...skuffende.
Vi har modtaget en anmodning fra de japanske myndigheder
om en øjeblikkelig tilbagesendelse af frøken Crain.
Jeg ved, du intet skylder mig.
Jeg troede, efter hvad jeg havde gjort for Joe, at jeg ville være i sikkerhed her.
Er du færdig med din evaluering, Sturmbannführer?
Javel, hr. Men der er et medicinsk problem.
Et brækket bækken.
For to år siden, var jeg involverer i en busulykke.
Har du prøvet at få børn siden da?
Nej.
For en kvinde på din alder, der søger asyl, er evnen til at føde børn en faktor.
Men du tager fejl, frøken Crain.
Vi skylder dig.
Og du vil ikke blive sendt tilbage til Kempeitai eller Modstandsbevægelsen.
Dit foreløbige asyl er blevet godkendt,
af mig.
Tak.
Jeg er Obergruppenführer John Smith.
Velkommen til Riget.
Jeg vil tage dem.
Hr.
Vi tror ikke rigtigt på, at Riget skylder frøken Crain?
På grund af hendes lave score i så mange kategorier?
Hun løj om sit forhold til Joe Blake.
De er tættere, end hun vil inddrømme.
Det håber jeg, Erich.
Skal jeg forberede en fuld rapport?
Nej, det er ikke nødvendigt.
Jeg vil personligt tage mig af frøken Crain.
Tak, Erich. Det er alt.
Riget er ikke, som jeg havde forestillet mig.
Nej?
Alt er så rent.
Tja,
vi arbejder alle sammen,
mod et samlet mål.
Det er denne livsstil, vi ærer.
Tror du, det ville være muligt at se Joe?
Han er her ikke lige nu, men selvfølgelig.
Når tiden er inde.
Min familie og jeg, vi er meget glade for Joe.
Og det er
en af grundene til, vi vil tage os godt af dig.
-Jeg håber ikke, du vil få problemer. -Nej, jeg insisterer.
Men vi må først sikre os, du er i sikkerhed.
-"I sikkerhed"? -Fra Modstandsbevægelsen.
De står ikke stærkt her i Riget, men de er ikke alle udryddet.
Og finder de ud af, hvor du er, kunne de komme og søge hævn.
Så fra nu af
er dit navn derfor Julia Mills
fra Seattle.
Du vil få nyt ID, en personlig baggrund, der skal læres udenad.
-Okay. -Bare rolig...
Du vil få et sted at bo og lommepenge,
til din ansøgning om permanent statsborgerskab godkendes.
Jeg ville ønske, jeg kunne gengælde din venlighed.
Det er der.
Manden i den store fæstning.
Det er yderst vigtigt, vi finder ham.
Hvis der var
noget, enhver detalje,
noget, du kunne fortælle os?
Men jeg ved, det er...
Jeg ved, du ikke kan.
Fordi så havde du allerede fortalt os det.
Julia Mills, hils på min bedre halvdel, fru Helen Smith.
-En fornøjelse at møde dig. -Din stakkel.
John gav mig ikke alle detaljerne,
blot nok til at vide, du må være træt.
Goddag, frøken Mills.
Vi snakkes snart ved igen.
Tak.
Kom, Julia.
Lad mig vise dig dit nye hjem.
Hyggeligt, ikke?
Du er heldig, du fik et af de enkelte.
De fleste andre piger må dele en lejlighed.
-"Andre piger"? -Dette er en sovesal for ugifte kvinder.
Vil du have te? Jeg kan lave en kop.
-Ja, tak, det ville være rart. -Okay.
Hvor mange andre piger bor her?
Der er plads til 20-30, men jeg er ikke sikker på, hvor mange der er her nu.
Vi har lagt noget i skabet til dig.
Der var ikke megen tid, så jeg håber det vil passe.
Og på badeværelset er der lidt makeup.
Det var mere, end jeg havde håbet på.
Det er også hårdt arbejde.
Når du er kommet på plads, så forventes det, du slutter dig til
nogle af nabolagets udvalg og Nazisternes Kvindelige Liga.
Men først må du bestå S.S.
-Hvad er S.S.? -Den Supplerende Statsborgerskabstest.
Den vil give dig ret til at blive i Riget permanent.
Du må være udmattet
efter alt det, du har været igennem.
Det er jeg. Lidt.
Hvorfor kommer du ikke forbi i morgen,
ved 10-tiden?
Vi kan drikke kaffe og lære hinanden at kende.
-I orden. -Okay.
Vi bor på 5026 Roxburough.
Der er en tun-gryderet i køleskabet, som jeg har lavet,
men der er en købmand på Von Braun Street,
hvis du mangler noget.
Der er 50 mark og lidt mønter i skuffen derovre.
Du har tænkt på alt.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. -Det er bare det.
Du skal ikke sige noget.
Nu er du et sted, hvor gode folk
faktisk holder sammen.
-Vi ses i morgen. -Okay.
-Tak.
Vent. Hvad med nøglen?
Der er ikke nogen. Ingen låser deres døre her.
Det er det tredje skib, vi har mistet til pirater i lige så mange måneder.
Jeg tilbyder dig imperiets sympati, hr. Brewer...
Men hvorfor siger du det til mig?
Fordi skibsruterne ud for Sri Lanka er under japansk kontrol.
Det er Den Kejserlige flådes pligt at sikre dem.
Eller give os erstatning, hvis de ikke kan.
Havene er grænseløse, hr. Cullen.
Pirateri plager os alle. Selv Riget.
Tilgiv mig, handelsminister.
-General Onoda har... -Undskyld os.
Handelsministeren vil komme om et øjeblik.
Denne vej, de herrer. Kom med.
Konnichi wa, general May.
Du ændrede min plan?
Som handelsminister
er jeg bekendt med fragtselskaber og deres ruter.
Jeg tror, at brugen af private lastbiler
vil mindske risikoen af uforudsete farer.
"Risiko"?
"Farer"?
Hvad hentyder du til?
At transportere beriget uran på offentlige busser
vil udsætte kvinder og børn
for en dødelig mængde bestråling.
Amerikanske kvinder og børn.
Ikke japanske.
Det er måske ikke nødvendigt.
Tænk på alternativet...
Jeg ved, du er vellidt af kronprinsen og prinsessen,
Tagomi Daihyo.
Det er ikke dit kompetenceområde.
Undskyld min misforståelse.
Jeg troede, det var min pligt at tilbyde min begrænsede ekspertise...
Du skal under ingen omstændigheder så tvivl ved mine ordrer igen.
Er det forstået?
REICHSMINISTERENS BOPÆL BERLIN
Tak.
Joseph.
Velkommen.
Var det svært at finde?
-Du sagde et "lille selskab." -Efter Berlins standard.
Dette er for at fejre færdiggørelsen af dæmningen i Punta De Tarifa.
Du ville have, jeg skulle se det.
Er det så slemt?
At en far gerne vil vise sønnen, hvad han har opnået?
Lad mig introducere dig til nogle meget gode venner.
Meget kære venner.
Mine damer og herrer...
Lad mig introducere Joseph Blake fra New York.
Thomas?
Hvad siger du til,
hvis du og jeg tager bilen og kører ud til søen?
Som vi plejede at gøre.
Det kan jeg ikke. Der er et Hitler-Jugend møde i eftermiddag.
Du vil forpasse det.
"Forpasse det"?
Har du det godt, far?
Da jeg var på din alder,
tog bedstefar nogle gange, han... Han sneg mig ud af skolen.
Kørte ned til dammen nær vores hus,
og vi fiskede, du ved,
mig og ham, til solnedgang.
Det er nogen af mine yndlingsminder, jeg har om min far.
Havde de biler dengang?
Så er det godt, fister.
Hvad skal vi sige til mor?
Det er vores hemmelighed.
1947 BILTMORE Amerikansk Rugwhisky
Hr. Blake?
-Ja? -Oberführer Ernst Schmidt.
Abwehr. Det er en ære.
-"Abwehr." Altså en efterretningstjeneste. -Så sandelig.
Jeg skulle ikke sige det,
men jeg har læst den hemmelige briefing om din mission i San Francisco.
Jeg måtte bare sige "Godt klaret."
Tak.
Jeg nød i stor stil din forhandling med de neger-kriminelle på båden.
Det er mesterligt. Mesterligt.
Det var ikke en forhandling. Der var snigmord.
Ja.
Hvor længe bliver du i Berlin?
Jeg håber, vi får dig at se igen.
Undskyld mig.
Joseph.
-Er der noget galt? -Jeg tager hjem.
Hvad er der sket?
En af dine gæster mindede mig om, hvem jeg er,
og hvem jeg ikke er.
-Det forstår jeg ikke. -Det kan du heller ikke.
Men jeg har set det blod, der betaler for champagnen her.
Og tænker du over det,
så vil det få mig til at glemme, hvad du gjorde ved min mor...
Hun døde forresten fattig.
Joseph, jeg beder dig ikke glemme noget.
Jeg forstår det. Der var krig.
Du var her, vi var der.
-Der er mere til den historie, søn. -Det er jeg ligeglad med.
Vær sød at blive.
Er det en ordre, Reichsminister?
Det, du må fortælle mig for at lette din samvittighed?
Det gider jeg ikke at høre.
Kan du tænde?
Alle disse vigtige mænd, der lykønsker sig selv med,
hvor vigtige de er?
Jeg hader også disse selskaber.
Nicole Dörmer.
Joe Blake.
"Blake"? Jeg syntes Reichsminister kaldte dig "søn."
Ja, jeg har kun lige mødt ham.
Han ville vel imponere dig med alt dette.
Jeg er ikke herfra. Jeg er ligeglad.
Du ved godt, din far er en af de mest magtfulde mænd i Riget.
Han kan skaffe dig alt, du ønsker dig.
Alt, hvad han ønsker at give mig, vil jeg ikke have.
Du er den eneste mand i Berlin uden dagsorden?
Det er jeg vel.
Ved du hvad?
Jeg tror dig.
-Hvor er du på vej hen? -Tilbage til New York.
Og hvad vil du der?
Det ved jeg ikke endnu.
Men jeg ønsker, det skulle være ægte.
For at være ærlig.
Og det er ikke muligt i Tyskland?
Hvor længe har du været her?
Længe nok.
Berlin er så meget mere end dumme selskaber og fornemme ministre.
Det er motoren, der driver verden.
Måske har du ret.
Måske er det ikke så ærligt som New York.
Eller måske har vi bare brug for flere ærlige mænd.
Jeg beklager, du tager af sted, Joe Blake.
Vi har brug for kobber, metallegering og hvad ellers?
Og gult guld.
Hvor får vi det fra uden penge?
Jeg har en ide.
Hr. Frink.
Du har ikke min godkendelse til at give denne adresse ud.
Det har jeg ikke.
Er det rigtigt?
En mand gav mig dette til dig.
Og han så usmagelig ud.
Gratitude Noodles kl. 16 Sara
Hvem var han?
Bekymr dig ikke om det.
Nej. Mistænksomme mænd, der kommer, som er vi med i kriminelle handlinger.
Hvorfor er jeg bekymret?
Undskyld mig, er pladsen ledig?
Jeg venter faktisk på en.
På Sara, ikke?
Har du noget til mig?
Jeg tror, der er tale om en fejl.
Jeg er enig.
Vi skulle ikke stole på en forræders eks.
Men her er vi.
Jeg ved ikke, hvad de sagde, men dine venner kom til mig.
-Kan du køre, Frank? -Ja.
Ja, hvorfor?
Fordi Kempeitai er ved at udvælge et dusin uskyldige mennesker.
Hvad har det med mig at gøre?
Det er gengældelse.
For mordet på to 'Pon-betjente, der blev skudt, da din kæreste flygtede.
Det er ikke min fejl.
Eller mit problem.
Tolv mennesker vil snart dø.
Kan du leve med det, så nyd din mad.
Men kan du ikke,
så holder der en taxi en blok væk.
Hent mig udenfor om fem minutter.
Oplysningen, hvad kan jeg hjælpe med?
Hej. Ja, jeg søger en Joe eller en Joseph Blake. I Brooklyn.
Jeg har en Joseph Blake i Flatbush.
Mægtigt, det kunne være ham. Har du mon en adresse?
Kan jeg hjælpe?
Ja. Jeg leder...
Efter Joe?
Ja. Hvordan kunne du vide det?
Du er meget smuk.
Tak.
-Jeg er Julia Mills, en ven af Joe. -Selvfølgelig er du det.
Jeg hedder Rita Pearce.
Også en af Joes venner.
Joe er i Berlin.
Berlin?
Ja, hans far er en stor mand derovre.
Toppen af Nazi-toppen, eller tæt på.
Jeg gætter på, Joe kunne lugte en karrieremulighed.
Kan man bebrejde ham?
Jeg ville bare... Tak, jeg vil gå.
Han snød også dig.
Det beklager jeg.
Allesammen, bliv ved jeres stationer, og samarbejd.
Dig. Ud.
Dig.
På række!
Dig. På række!
Må jeg spørge, hvad det handler om?
Alle ind på række!
Også dig.
3I 993 CALIFORNIEN
Og hvor er Gary og Lem?
Bliv i bilen med motoren tændt.
Når skyderiet stopper, må vi væk herfra i en fart.
"Skyderi"?
JPS POLITI
Vær sød.
Lad dem gå!
Hjælp mig!
Smid den!
Dig.
Smid den! Eller vi skyder!
Sænk kniven!
Smid den! Eller vi skyder!
Allesammen, vær klar.
-Vi får jer væk. -Hvor er nøglerne?
Nøglerne. Har brug for nøgler.
Op.
Skyd ham.
Stille.
Lad hende gå!
Smid alle jeres våben.
Eller jeg dræber hende!
Smid dine våben!
Kom nu.
Du kunne kun godkende generalens plan, handelsminister.
Men du finder måske en anden måde at ændre hans mening.
Generalen er ikke interesseret i at ændre mening, Kotomichi.
Det gjorde han klart.
Hvis uskyldige civile dør,
vil du ikke få skylden.
Når de dør,
vil det være, fordi jeg ikke kunne forhindre det.
Det er bare en weekend ude i naturen.
Halvdelen af klassen skal med, og jeg vil virkelig også gerne med.
Mor sagde, jeg skulle spørge dig, da der også vil være piger med.
Men Bobbys forældre tager med.
Og jeg ville aldrig gøre noget til skamme for vores familie.
Nej, det ved jeg.
Det ville du selvfølgelig ikke.
Thomas.
Vi er meget stolte af dig.
Det ved du godt, ikke?
Jo.
Ja, det ved jeg.
Der er...
Der er noget, jeg ikke fortalte mor.
Der er en pige, som jeg kan lide, som også skal med.
Og måske...
Måske mere end "lide."
Hun er bedre end mig i historie og du skulle se hende på løbebanen.
Hun hedder Annie Sander, og
jeg overvejer at invitere hende til festen for gamle elever.
John?
Er du okay?
Lad os snakke.
Jeg kørte Thomas
ud til søen i eftermiddags.
Det gør mig så ondt, John.
Jeg ved, du ikke vil høre det, men...
Du gjorde det rigtige.
Det ved jeg.
Tak.
Handelsminister?