Tidligere i serien:
Du har venner, der er som dig. Du skal bare finde dem.
- To af dem er altså Verdensdræbere. - Det er hende. Lad os møde hende.
Vi ser varme, men ingen bevægelse. Vi kan overraske Verdensdræberen.
- Pas på, hvis hun nu er som Reign. - Forstået. Beskyt os.
Javel.
- Winn, hvor aflæser du varmen? - Værelset bagest i huset.
- Er det Lisa Loeb? - Det skulle være Julia Freeman.
Er det hende?
Ja, det er hende.
Supergirl? Hvad laver du her?
Hvorfor sigter de på mig?
- Hedder du Julia Freeman? - Ja. Hvad vil I mig?
Sænk jeres våben. Alt er i orden.
Har du... Du ved ikke, hvorfor vi er her, vel?
Nej. Hvad drejer det sig om? Kom nu, Supergirl...
Lad dem ikke gøre mig fortræd.
Nej, bare rolig.
Rør dig ikke! Bliv der!
- Vent, tag det roligt. - Vi tager hende med til DEO.
Vent!
J'onn.
Det kunne have været værre.
I underpræsterer altså stadig. Jeg ringer tilbage.
- Hej! Hvad sker der? - Intet. Er alt i orden?
Jeg bliver nødt til at udskifte nogle folk på TYK Labs.
Det kan jeg klare. Jeg glæder mig til at gøre noget håndfast igen.
Det har intet at gøre med, hvordan firmaet blev styret.
Men det er, fordi jeg er syg.
Tror du ikke, jeg kan klare jobbet?
Kan du huske første gang, vi mødtes?
Klokken var tre om natten. Vi havde opkøbt dit firma.
Jeg havde ansvaret for opkøbet, og din lampe var den eneste, der lyste.
Jeg gik forbi og så dig bøjet over et regneark.
Overblik. Jeg var god til det.
Du var så koncentreret. Dig ville jeg gerne samarbejde med.
Alle ved, hvor dygtig du er, Sam. Du behøver ikke bevise det.
Du har meget at tænke på lige nu. Jeg vil bare mindske stresset.
Lena, jeg kan ikke holde fri nu.
Jo, du kan. Jeg beordrer dig til at holde fri i dag.
Der er intet, jeg ikke kan håndtere. Så vær sammen med din datter.
Purity er taget. Reign og Pestilence mangler. Og det er kun onsdag.
- Det har været en god formiddag. - Ja, og teknikerne fandt den her.
Det er en kryptonisk cachekrystal, hvor der lagres følsomme data.
Jeg har set dem. De har dele af selve fæstningen som et stempel.
Den her krystal har sit helt eget stempel.
Verdensdræbernes hovedkvarter kan måske lokaliseres med den.
Jeg begynder. Hent kyllingevinger.
Jeg skal have et unødvendigt antal for en mand af min vægt.
Klarer du dig? Du fik en ordentlig omgang.
Jeg analyserede frekvensen af Verdensdræbernes vibrationer.
Den er indstillet til især at skade folk fra Krypton.
Inhibitorerne ser ud til at virke på hende.
Du virker lidt nede. Vi burde måske tage nogle prøver.
- Venner... - Ja, vi lader jer være i fred.
Frikvarter.
Det er ikke braget, der bekymrer mig.
- Jeg har brug for din hjælp, J'onn. - Hvad drejer det sig om?
Vores skib er den eneste vej hjem. Det mister flyveevnen om en dag.
- Kan det laves? - Reservedelen kan være i dit.
Skal I reparere rumskibet? Det må jeg se.
- Du har travlt. - Dekoderen arbejder i fem timer.
Godt, men du tager tilbage, så snart krystallen er knækket.
Hun var bange, før øjnene blev hvide.
Hun så mig i øjnene og bad om hjælp.
Det er, som om nogen tog kontrollen.
Jeg så en dygtig løgner, der forsøgte at komme tæt på og slå dig ihjel.
Nej, jeg tror ikke, det var skuespil.
Du sagde, du så verden i brand. Det er den Verdensdræber, du så.
Og hvis det kun er en del af hende?
Hvis jeg kan få hende til at blive Julia, har vi vel en at arbejde med.
Det her siger os ingenting. Det kan Julia måske.
- Vi kan da prøve. - Tak.
Og når det ikke virker på din måde, prøver vi min.
Hej, Julia.
Du virkede rigtig bange derhjemme.
Jeg forstår det godt. Og jeg vil hjælpe dig.
- Julia... - Det er ikke mit navn.
Hvad vil du have, jeg kalder dig?
Jeg er det gloende lys.
Jeg er floden, der skyller synden væk.
Jeg er retfærdighedens ord og råb.
- Kunne du komprimere navnet? - Alex...
Du ville sige dit navn. Jeg vil gerne høre, hvad du har at sige.
- Jeg er Purity. - Hyggeligt at møde dig, Purity.
Jeg kalder dig Julia. Er det okay?
Jeg mødte hende først, og det er hende, jeg vil tale med.
Kald mig, hvad du vil, kryptonier. Du forstår det ikke endnu.
Men det gør du.
Mig? Ja, det gør jeg. Jeg forstår det udmærket.
Må jeg?
Jeg genkender det blik. Du tror, du er klogere end mig.
Og at du er stærkere end mig. Fint nok. Du må tro, hvad du vil.
Du ombestemmer dig med tiden.
For efter dage... uger... måneder...
...herinde...
...føles det, som om jeg har flået dig og ser alt det underliggende.
Du kan kalde mig agent Danvers, Purity.
Julia. Jeg ved, du er derinde.
Hvis du viser dig, hjælper jeg dig.
Eller fortæl os, hvor Reign er. Det var derfor, vi tog dig med.
De damer...
Hvordan vil I kunne blive enige om mig?
- Skøjteløb? - Orlov for mental sundhed.
- Er alt i orden? - Ja da. Men jeg har savnet dig.
Det har været et par hårde måneder. Vi har brug for lidt hockey.
- Du mener det faktisk. - Ja. Lyder det godt?
- Ja, for fanden! - Det var dagens eneste bandeord.
En Bel Air? Er dit skib en Bel Air?
Ja, dobbelte karburatorer, Duntov kamaksel...
- Antal kilometer? - 1100 millioner.
- Ved du noget om biler, Winn? - Jeg kan skille og samle dem.
Ja, rør intet.
- Hvorfor ville du se mit skib? - Mouaranbatteriet er dødt.
- Har I ingen strøm? - Der er fem energikilder.
- Mouaran giver antityngdekraft. - Så kan skibet flyve.
- Kredsene nedbrydes uden strøm. - Og skrumper sammen.
Den eneste udvej er at vække liv i cellerne med dit Mouaranbatteri.
- Du mangler altså startkabler. - Ja.
Det batteri ser stærkt ud. Må jeg holde det?
"Julia Freeman. Ingen fødselsattest."
"Adopteret af Lawrence og Molly Freeman i 1993."
Hvad står der ellers? "Allergisk over for mælk."
"Musikstudier ved Cincinnatis konservatorium."
- Lyder Julia ikke flink? - Jo.
Jo. Den smule, jeg har set af hende, virker rar.
Hun var sjov at spille.
Alt, hvad du har i den mappe, er bare en rollebeskrivelse.
Der har aldrig været og vil aldrig være en Julia Freeman.
Der er bare lille mig.
Hvorfor spille en rolle i ti år?
Da min søster og jeg ankom, vidste vi, det ville tage flere år -
- før de kosmiske kræfter ville ligge på linje.
Masker var nødvendige.
Vanita Ritson, din bofælle i Cincinnati.
Din kontakt i en nødsituation. Din bedste ven i ti år.
Hun er nok bekymret for dig nu.
Sikkert.
Vanita var altid klæbende. Hun gjorde mig skør.
Skør nok til at redde hendes liv?
Julia?
Tror du, jeg bryder mig om mennesker?
Ja, det tror jeg, Julia. Og jeg bryder mig om dig.
Vil du bryde dig om det, når jeg -
- flår dit skelet op og river dine bløddele ud?
Du får aldrig chancen, for du skal sidde i cellen, så længe jeg vil.
Og så flår jeg din ven i stykker og spiser hjertet med de øvrige guder.
Vil du tale om det indre?
Otte forskellige myndigheder vil slås om at dissekere dig.
Kan vi tale sammen, agent Danvers?
Du er ikke en gud. Du er af kød og knogler.
Alex, hvorfor er du så genstridig derinde?
- Du ved vel, at hun udnytter dig. - Vi må prøve at redde Julia.
- Smukt, men upraktisk, Kara. - Hvad?
Du håber altid. Uanset hvor mange beviser der er på, at du tager fejl.
- Det er mit job. - Hun er en Verdensdræber.
Der er to til derude, og vi mister tid på grund af dine følelser.
Mine følelser har reddet liv utallige gange.
Vent. Hør på mig.
Jeg er vant til, at du er pragmatisk, men hvornår er du blevet så kynisk?
- Ikke alle er skudsikre. - Det ved jeg.
Det er kynismen, der holder os andre i live.
Den ser ud til at tage livet af dig. Min søster har medfølelse.
Jeg passer bare mit arbejde.
Vi har forsøgt på din måde, men nu prøver vi min.
Okay, prøv nu.
Er der nogen manual -
- eller noget andet, vi kan kigge i for at få ideer?
Sprock.
- Det går vist ikke så godt. - Nej, men vi skal nok løse det.
Brainy og jeg kiggede på Phesterio-stenen uden resultat.
- Har du fået batteriet i gang? - Jeg arbejder på det.
- Har du prøvet at omkalibrere det? - Ja, Imra. Jeg arbejder på det.
Mit intellekt er ikke niveau 12, Mon-El. Men jeg er kvik.
Og som jeg sagde i går aftes, behøver man ikke sige noget til mig to gange.
- Imra, lad være. - Jeg gør det, du sagde til mig.
Jeg siger sandheden.
- Jeg ser lige til krystallen. - Ja, jeg kommer straks.
- Vil du gå videre? - Det hjælper jo ikke.
Hvor er Reign?
Den kryptoniske krystal fra dit hjem fører til jeres hovedkvarter.
Hvor er Reign?
Du er ikke så veltalende længere.
Forståeligt. Jeg er jo ikke dit publikum.
Jeg kigger bare på et insekt under et glas.
For at bruge dine egne ord:
Du tror, du er klogere end mig, stærkere end mig.
Du tror, jeg er magtesløs over for jeres videnskab.
Jeg ser lige igennem dig, Alex Danvers.
Det er en gave, jeg har, at kunne se ind i folk. Og lære dem at kende.
Du vil såre mig, fordi du er såret.
Du vil svække mig, fordi du er svag.
Nogen skar noget ud af dig, og du føler det hul hver dag.
Et hul, du har gravet i dig selv.
Og det bliver ikke bedre, vel?
Vi er færdige her.
Hvor er Reign?
Kan du se vreden? Det er din ensomhed.
Hold kæft!
Du havde chancen for at finde lykken, men smed den væk.
Nu er du bare en ødelagt dukke.
Alex, vent.
Hun havde ret om dig. Du er kun skabt til at ødelægge.
Jeg lader dig ikke skade flere.
- Kan du klare det her? - Ja, jeg er ung og uforsigtig.
- Tre... - To...
Snyd vil ikke hjælpe dig!
Okay...
Seriøst? Ingenting? Kom nu.
Du...
Hvad er der sket?
- Hvad er der sket? - Jeg skal...
Alex... vi...
Pokkers også.
Hvem tændte for dig?
Kom nu!
Jeg vandt!
Mor? Mor?
- Kontakt! - Stå stille!
Jeg troede, du var gået.
Ja, men jeg skulle bare hente de her. Kom.
Det er en slags marsiansk hjemmebrændt. Det er lidt krydret.
- Det øger bevidstheden. - Der er etikette på den her.
Ja, han sælger det til udenjordiske barer. Det går ret godt.
Skål.
Jo, altså...
Det er nogle århundreder siden, men jeg har været gift.
Det var jeg i 77 år, så jeg er bekendt med ægteskabelige opgør.
Det er ikke, hvad du tror.
Det kan hjælpe at tale om det.
Tak, men ellers tak.
Du har mange hemmeligheder, unge mand.
Du beskytter andre, så hensigten er god. Men det hjælper at dele byrden.
Imra og jeg har en kompliceret historie.
Vores ægteskab var ikke et valg.
Hun er fra en vigtig slægt på Titan.
Titan anførte en gruppe planeter, som var imod Jorden og dens allierede.
Den første tid i Legionen måtte vi gøre noget symbolsk -
- som viste, at vi repræsenterede alle.
- Ægteskabet forenede planeterne. - Netop.
Jeg sørgede stadig over Kara.
Imra og jeg var venner og kolleger. Jeg holdt af og respekterede hende.
Jeg vidste, at ægteskabet ville hjælpe mange.
Det virkede logisk at gøre det.
Og med tiden -
- blev vores ægteskab mere ægte, og følelserne blev dybere.
Jeg kom til at elske hende. Jeg var tilfreds.
Men Kara.
Det var ikke logisk at blive forelsket i Kara.
Jeg mener, hun var jo en kryptonier fra eliten -
- og jeg var en vildt selvoptaget kvindehader.
Det er jeg ikke længere.
Men det, jeg følte for hende... var bare så...
Nu er jeg tilbage og...
Jeg måtte holde afstand til Kara.
Når jeg er tæt på Kara, vågner følelserne til live.
Og det må jeg skjule for Imra.
Men her på det sidste har der været gnidninger mellem os.
Jeg ved, det er min skyld, og...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Hvis du tror, det er svært at holde noget hemmeligt for din hustru -
- burde du prøve med en marsboer.
Min kone og jeg delte bogstavelig talt tanker og følelser hver aften.
Ægteskabet er at dele, Mon-El. Dele alt.
Du er ikke en forbryder, fordi du har komplicerede følelser.
Hvis du virkelig elsker og ærer Imra, burde du nok fortælle hende det.
- Hvad er der? - Purity.
Ruby?
- Ruby. Har du det godt? - Jeg har det fint.
- Hvad skete der? - Da jeg vendte mig om, var hun væk.
Jeg er ked af det. Din mor...
Hun har været meget igennem på det sidste, okay?
Det her er ikke okay.
Hun var så glad for at være sammen i dag, og så forsvandt hun bare.
For nogle måneder siden -
- skulle hun ud på en vigtig rejse, og noget vidunderligt ville ske.
Da hun kom hjem, lod hun som ingenting.
- Kunne hun ikke huske det? - Der er noget galt.
Jeg ved ikke hvad, men der er noget.
Nogle gange er hun en helt anden person.
Ruby, jeg ved, det er uhyggeligt.
Men du skal vide en ting: Når der er problemer, finder jeg en løsning.
- Har du fundet hende? - Ja. Perfekt timing.
- Hvor er hun? - I metroen. Ingen overfald endnu.
Det kommer. Vi må af sted.
- Samme gruppe som tidligere, ikke? - Du ville være en stor hjælp.
Så gerne.
- Jeg undervurderer hende ikke igen. - Apropos det: Gaver.
Jeg har opdateret teknikken til at blokere frekvensen, der slog dig ud.
Ja, men fungerer det?
Tænk, at du tør spørge. Det er næsten 95% sikkert.
- Godt gået, agent Schott. - Gå så ud og vær superhelte.
Kom.
En anden har fundet en af dine kolleger.
- Hvordan ved du det? - Hendes krystal er aktiveret.
Hun vågner op. Du må vejlede hende. Men brug klog taktik.
Hun er nyfødt. Skrøbelig og letpåvirkelig.
Bring hende tilbage hertil, før de tager hende væk.
Jeg forstår.
Har du det godt?
Purity.
Endelig har du lært mit navn.
- Alex. - Javel.
Ud herfra! Op med dig.
Ud herfra!
- Vi skal have alle ud. - Gør det. Jeg har den her. Fart på!
Purity!
Jeg har dig. Løb nu!
Lad mig afsløre en hemmelighed. Julia er her.
Jeg vil lade hende se, at jeg slår dig ihjel.
Nej, Julia. Lad hende ikke gøre mig fortræd.
Julia, jeg ved, du er der.
Julia. Nej, Julia. Julia...
Du stillede dig foran en bil for at redde Vanita, som er din ven.
Du ved, at Supergirl vil hjælpe dig.
Du kan kæmpe imod det her. Du er stærkere, end du tror.
Jeg ved, du kan høre mig, Julia. Jeg kan se dig derinde.
Jeg så det desværre ikke tidligere -
- men jeg lover at hjælpe dig. Det gør vi alle.
Men du må kæmpe.
Julia?
Supergirl på knæ. Det er godt, du øver dig.
Alex... nej!
Jeg slår dig ihjel.
- Nej! - Hold op!
Tag mig.
- Du kan tage mig. - Julia, lad være.
Purity. Søster.
Vi skal finde vores tredje. Vores Pestilence.
Når vi endelig er sammen, bliver vi umulige at stoppe.
Nogle mørbankede ribben og et stort blåt mærke bagi.
Det kunne have været værre som efter rugby.
- Alex, du kunne være død. - Giv dem noget andet at tænke på.
Vi tabte sporet efter Reign og Julia, da de fløj af sted.
Reign har snart forvandlet Julia til Purity.
Julia er sej. Hun kan holde ud.
Verdensdræberne er måske for svære at besejre. Vi skal måske ikke prøve.
- Hvordan skal vi så vinde? - Vi redder dem.
Du skal ikke være bange.
Stands!
Din opvågnen er begyndt, mit barn.
Jeg... vil ikke!
- Winn, jeg hørte, du klarede det. - Jeg hjalp til.
Mere end det. Han læste op på Mouaran-matematik.
Deres målesystem er et tolvtalssystem.
Ja, bruger vi tommer. Men vi gik over til meter, før batteriet blev skabt.
Det giver mig faktisk håb for USA.
Vi overbelastede cellerne. Tak, Winn.
Hvis du vil takke mig, kan du lade mig prøveflyve det.
Jeg er ked af, at I mistede Verdensdræberen.
Hvorfor ringede du ikke til mig om kampen?
Jeg ved det.
Jeg...
Undskyld for min opførsel.
Det er bare det at være her igen...
- Det har været forvirrende. - Tror du ikke, jeg ved det?
Skænderiet i går var så dumt.
- Om manualen? - Tror du, det bare var det?
Jeg var allerede sur.
Vi sad på DEO.
Supergirl talte om Reign.
Du havde et særligt blik. Et, som jeg kender rigtig godt.
Jeg så det den første gang, du sagde, du elskede mig.
At være sammen med Kara igen har været sværere, end jeg havde troet.
Er du stadig forelsket i hende?
Jeg ved det ikke.
Tak, fordi du er ærlig.
Det var derfor, jeg faldt for dig.
Jeg lover altid at være ærlig over for dig.
Jeg respekterer og elsker dig.
Det her er sværere, end jeg havde troet, men vi skal nok klare det.
Mon-El...
Jeg har ikke været helt ærlig over for dig.
Jeg kendte til risikoen, da Brainy og jeg planlagde missionen.
- Hvilken mission? - Det er på tide, du hører sandheden.
Vi begynder med det her, så prøver jeg at holde dig væk fra tequilaerne.
Det er dristigt.
- Er alt i orden? - Ja, mellem os to.
Hvad er der i vejen?
Jeg troede, det ville blive lettere. Men det bliver det ikke.
Alex...
Jeg har to numre som hurtigopkald på mobilen.
Det er dit og Maggies.
Og hver eneste dag ser jeg på mobilen og vil ringe til hende.
Og så vil jeg slette hende.
Men jeg kan ikke gøre nogen af delene, fordi jeg er bange og svag.
- Nej, det passer ikke. - Jo, det gør.
Ellers ville jeg få det bedre.
Jeg vil så gerne komme over det, men jeg kan ikke.
Og derfor har jeg mistet håbet.
Det var derfor, jeg var vred og nægtede at se Julia, som du så hende.
Jamen...
Jeg opgav også håbet.
Jeg troede aldrig, jeg ville komme over det, men det gør jeg.
Og du er meget stærkere end mig.
- Du er altid fortrøstningsfuld. - I lige måde.
Du var fortrøstningsfuld, da du tog beslutningen om, at du kan få mere.
Og jeg tror, du har ret. Der er nogen derude, og du bliver mor.
Du skal nok få det hele.
- Jeg er glad for, du er, som du er. - I lige måde.
- Hvor er Ruby? Du hentede hende. - Hun har det fint. Hun er hos mig.
Hun ringede, da du forsvandt. Hun troede, du var her.
Hvordan kunne jeg gøre det mod hende? Tænk, hvis jeg havde kørt bil.
Hun gjorde det rette og ringede.
- Var hun bange? - Ja, det er vi alle.
Kan du... huske noget?
Nej, det er det samme som tidligere.
Ruby fortalte om de andre gange.
Hvad?
Nej, hun ved det ikke.
Sam, hun er intelligent. Hun ved, at der er noget galt.
Hun ved, du ikke kan huske, hvor du har været.
- Sagde du, jeg var syg? - Nej, at vi ikke ved det.
Sagde du til en 12-årig, at hendes mor har en ukendt sygdom?
Jeg sagde, du ikke ville svigte hende.
Du havde ingen ret til at sige noget.
Du er min chef, men tager ikke beslutninger om min familie.
- Det var ikke sådan... - Ingen andre tager de beslutninger.
Dine blackouts falder sammen med noget...
Stille!
Sam?
Fik du et blackout?
- Kan du ikke huske, hvad du sagde? - Nej.
Sam, det er i orden.
Jeg ved, hvad der er galt med dig.
Jeg skal nok kurere dig.
Tekster: Annelise Brincker www.sdimedia.com