Det er dig.
- Kan jeg hjælpe dig? - Nu taler du med mig.
- Supergirl taler med mig. - Kom så herind.
Jeg er Brainiac 5, halvt computer, halvt organisk livsform.
Jeg er fra Colu og har et intellekt på 12. niveau.
Jeg hedder Querl Dox, men Legionærerne kalder mig bare Brainy.
- Legionærerne? Har Mon-El sendt dig? - Ja.
Jeg skal tjekke dine nervebaner.
Din hjerne er utroligt sund for en, der er i koma.
Sagde du "koma"?
- Du har ligget i koma i to dage. - Jeg er i min lejlighed.
Nå, du mener den fysiske manifestation -
- hvor din underbevidsthed har det bedst.
Hvordan kan du egentlig være her?
Mon-El vækkede mig, så jeg kan tale med dig for ham og dine venner i DEO.
Teknologi fra det 31. århundrede. Det holder også dig i live.
Reign overvandt dig. Kan du ikke huske det?
Det er vanvid.
Reign er stadig derude. Folk dør. Jeg må vågne.
- Du hører vist ikke efter. - Hvad?
- Prøv at slappe lidt af. - Jeg kan ikke åbne den.
Heldigvis er hendes hjerne aktiv og opmærksom.
Desværre er hun meget vred.
Hun er sikkert helt vild med at være fanget i sit sind.
Taler du både med hende og med os?
Kronen er forbundet til min indre kerne.
Den oversætter hendes hjernebølger og mine signaler.
Tanken er utroligt helende. Hun skal bare lade den gøre arbejdet.
- Vidste du, det her ville ske? - Det værste er ovre. Hun overlever.
- Men hvornår vågner hun? - Det ved vi ikke.
Reign er på fri fod. Vi har ikke meget håb uden Supergirl.
Reign gør jo intet. Blev hun såret?
Vi kan da håbe, men hun slår snart til igen.
- Fik dig! - Pokkers!
Våbenhvile!
Og du troede, jeg ville smadre noget.
Det er Clara.
- Allerede. - Filmen starter snart.
Det er din tur til at lave mad i aften.
- Nogle allergier, jeg bør kende til? - Dårlig mad.
Gem appetitten til i aften. Spis ikke for meget.
Mor. Jeg elsker dig.
Du har gjort det godt, mit barn.
Du besejrede datteren af Huset El meget nemt.
Du har sat dine spor i byen. Men der mangler meget endnu.
- Hvad skal jeg gøre? - Verden skal renses.
For syndere, men også for dem, der dækker over dem.
- Vi skal starte vækkelsen. - Hvordan?
De onde opererer i fuldt dagslys helt uden skam.
De retskafne vender blikket mod jorden.
Tving deres blik op mod lyset.
Vis dem ægte retfærdighed.
Det er to dage siden, verden så Supergirl slået.
Vi ved ikke, hvor hun er, eller hvordan hun har det.
- Hun skal nok komme. - Det håber jeg.
Kara er den eneste reporter, der kan finde hende.
Kara? Hun er ...
Hun er her ikke.
Når Kara kommer, skulle vi måske tale om det, der skete.
Ja. Ja, det skal vi.
Vi arbejder jo sammen. Og vi er Karas bedste venner.
I kom jo sammen, så hun skal vide, at vi kyssede hinanden.
I min familie lyver vi altid. Det ender ikke godt.
- Hvorfor er du her? - Jeg har en besked.
- Vi er ikke dine budbringere. - Jo, I er.
Du der. Vend kameraet mod mig.
Denne mand var en tyv. Hans gerninger dømte ham.
I har ladet synden slå rod og sprede sig som ukrudt.
Og det allerværste er, at I ignorerede den.
Ligegyldighed er den største synd.
Fra nu af vil det blive straffet.
Der vil ikke blive vist nåde mere. Kun retfærdighed.
Jeg er kommet for at hjælpe.
- Jeg er kommet for at hjælpe. - Hun erklærer krig mod forbrydelse.
Ikke bare mod forbryderne, men hele justitssystemet.
- Vi må standse hende. - Uden Supergirl?
Vi har jo en legion af superhelte her.
Jeg skylder jer livet.
I ved vel, at jeg vil gøre alt, hvad jeg kan.
- Men vi kan ikke udkæmpe den kamp. - Vi kan vel hjælpe til.
Hvis vi dør, er fremtiden i fare.
- Hvad? - Vi har jo en opgave.
Vi kan ikke blande os.
Men vi ved, at Supergirl overlever. Og vi ved, at Reign forsvinder.
- Ikke andet? - Vi ved ikke særlig meget.
I 2455 forekommer der et tredjegrads udryddelsesfænomen på Jorden.
Menneskeheden samarbejdede, men ødelæggelsen var katastrofal.
Ikke bare liv gik tabt.
- Også historie, kunst, musik. - Alt det spændende.
Mon-El lærte os alt, hvad vi ved om Aristoteles, Shakespeare og Bon Jovi.
Men der er huller. Vi kender udkommet, men ikke hvordan det skete.
Vi ved, at Supergirl overlever, og at Reign forsvinder.
Men inden da kan hun nå at myrde tusinder.
- Hvad gør vi? - Solnedgangsprotokollen.
Vores dybt fortrolige plan, hvis Superman gik imod os.
Rødsolgranater, lydbomber, kryptonitpile.
Vores våben mod en ond kryptonier.
Desværre er al vores kryptonit væk.
Clark havde sine grunde, og Kara var enig.
Det var før Reign. Vi har kryptonit fra Covilles sonde.
Gør det, I skal. Men først er der en, jeg skal tale med.
Dit øje. Hvad skete der?
Jeg udbredte sandheden blandt mine medfanger. De foretrækker løgn.
Vil du udbrede lidt til mig? Jeg giver det videre til Supergirl.
Du er jo hendes største fan.
Du kender til Dyrets Regime. Hvad ved du, der kan hjælpe os mod hende?
Mod hende? Hun har jo vundet.
Nej, Supergirl lever stadig.
Hun skulle rejse sig, finde sin tro og udøve den.
Men Supergirl afslog troen og bestod ikke prøven.
Supergirl skal nok slå hende.
Du skal bare hjælpe os.
Supergirl tabte, så Reign kan berede os på det næste.
Undervurdér aldrig Supergirl.
Jeg udsendte en pressemeddelelse om, at CatCo ikke er belejret mere.
- Og opfordrede til ro og orden. - Ro?
Gaderne er øde. Alle skjuler sig bag barrikaderede døre.
Der arbejdes på at rette op på situationen. Bare rolig.
- Jeg ved, hvorfor du var så sær. - Nej, du gør ej.
Du behøver ikke forklare det. Vi passer ikke sammen.
Nej, nej, nej. Det har jeg ikke sagt.
- Det var Kara ... - Du synes, det er akavet.
- Nej, men hun ... - Hvad?
Hun er syg. Hun har influenza. En meget slem influenza.
Så er folk så sårbare.
Jeg er hendes veninde. Jeg burde være der.
- Ja, men ... - Men hvad?
Suppe. Syge mennesker er vilde med suppe.
- Det klarer jeg. Helt klart. - Alt, hvad der kan ...
Winn, du må hjælpe mig med det samme.
Det her er tortur.
Jeg forudså 4.237.642 måder vores første møde kunne forløbe på -
- og ordet "tortur" indgik ikke i en eneste af dem.
Jeg tjekker for hjerneskade.
I en forestillingsverden kan det vise sig på mange måder.
Svamp, mug og rotter tyder på nerveskader.
Det er bare for at forberede din tilbagevenden til virkeligheden.
Uden det kan du gå i chok.
- Nogle dør på stedet. - Javel.
Hvad mener du? Er jeg klar til at vågne op.
Afveg jeg fra hovedtemaet?
Nå, skal jeg foretage mig noget?
Lejligheden er en manifestation af din underbevidsthed.
Og døren der er den eneste udgang.
Jeg vil tro, du skal gå ud ad den.
Tanken tømmes. Hun er klar.
Kara. Det er mig.
Hun burde vågne.
Den går ikke op.
- Du skulle vågne. - Hvorfor vågner hun ikke op?
- Hvorfor går den ikke op? - Dit legeme har det godt.
Tanken er tom. Du har ikke lidt overlast under dvalen.
- Men jeg er stadig fanget i hjernen. - Din hjerne fejler ikke noget.
Du har et intellekt på 12. niveau. Find ud af det.
Det udelukker fysikken.
Så det eneste, der holder dig fast her, er dig selv.
Det giver ingen mening, for det er da mig, der vil ud herfra.
Hvorfor vil den ikke gå op? Det lykkedes før.
For at lukke mig ind.
Det er noget andet. Hvorfor mon din underbevidsthed ...
... forhindrer dig i at slippe ud? Selvopholdelse måske?
- Jeg er ikke bange. - Du blev grundigt slået.
Frygt er en logisk reaktion på det.
Jeg er ikke bange.
- Kom nu, Kara. - Brainy skal nok løse det.
Lov ikke for meget. Jeg har aldrig set noget lignende.
Undskyld. Det var ufølsomt.
Hvad sker der, hvis hun ikke vågner?
Med tiden øges risikoen for, at hun aldrig vågner.
Reign angriber igen.
Jeg skaffer billeder.
Hun angreb et narkolaboratorium. Da politiet kom, angreb hun dem.
Jeg scanner Kara igen.
Mon-El.
- Vi kan ikke løbe risikoen. - For hvad?
Om tusind år bliver landbrugsplaneten Winath mørkelagt.
Vores ven Ayla kom derfra, så hun undersøgte det.
Winath var et paradis, men da Ayla landede på planeten -
- var den helt udtørret.
Det skyldtes nogle skimmelvæsener, som fortærer alt på deres vej.
Brainy fandt et middel mod dem, men de angreb os.
Vi gemte oplysningerne et sikkert sted.
I vores dna. Der kan de ikke blive stjålet.
De er skrevet ind i vores gener.
Så hvis vi dør, når vores dna ikke til fremtiden.
Så er alt tabt.
Du aner ikke, hvor gerne jeg ville hjælpe.
Bare sørg for, at min søster vågner op.
J'onn, hvor langt er du kommet?
Lydkanonerne er næsten klar, men granaterne vil tage en time til.
- Vi ved ikke, hvor Reign slår til. - Jeg kan nok komme før hende.
- Chef. James har lige ringet. - Hvordan er det relevant?
Han har måske givet Kara problemer med Lena Luthor.
- Og da vi kun har en time ... - Ikke nu igen.
Hvor uværdigt.
- Er du der, Kara? - Kommer nu.
- Sikken overraskelse. - Du tog ikke telefonen.
Nej, jeg har prøvet at sove fra det.
Kyllingesuppe. Det var sødt af dig.
Du skulle lige vide, hvad der foregår.
Jeg har fulgt med.
Jeg er jo reporter i en landsdækkende nyhedsorganisation.
Ja, du arbejder jo for mig. Den feber må have ramt hårdt.
Du skulle bare vide. Jeg er slet ikke mig selv.
Det virker nok ikke så vigtigt med alt det, der ellers sker, men ...
Du havde faktisk ret om kemien.
- James og jeg kyssede hinanden. - Tillykke.
James er god til at kysse, som du ved.
Men her til formiddag har han virket så mærkelig.
- Olsen kan være gådefuld. - Ja, det forstår jeg godt.
Min bror er Lex. James er Supermans bedste ven.
Jeg glemte næsten mit efternavn. Den fejl begår jeg ikke igen.
Det er nok ikke grunden.
Olsen kan rigtig godt lide dig.
James' kejtethed har intet at gøre med dit efternavn.
Det var da mig, der skulle hjælpe dig.
Jeg må hellere gå på arbejde igen.
- Få noget hvile. - Javel, chef.
Agent Schott. Det her får du mig aldrig til igen.
Ingen Supergirl. Intet kavaleri. Og Reign er stærk.
Men hun ved ikke, hvad vi kan. Lad os vise hende det.
Er I klar?
Jeg har lige diskuteret Olsens dejlige kys. Det her er ren barneleg.
- Hænderne op. - Åh nej.
Ned på jorden!
Du rører ikke den knap. Rør jer ikke. Ingen rører sig.
Skynd jer.
I var blevet advaret.
Grib.
Antænd.
Nu!
- Er du okay? - Ja, selv med et brækket ben.
- Hvad med Reign? - Hun rystede kryptonitten af sig.
Tak. Det er bedre.
Den mængde gjorde Kara ukampdygtig.
- Ikke Reign? - Hun er nok ikke kun kryptonier.
Jo, det ramte hende, men ikke nok.
- Har du en plan? - Koncentrér det.
Vi fører det ind i hendes pulsåre.
Lige en indvending. Hvem er stærk nok til at ramme hende med sprøjten?
Folk i fremtiden stoler på os. Vi kan ikke deltage.
Du siger hele tiden, at det ikke er vores kamp.
Hvad med Tommy og Gina?
"Man lever for kampen, når man ikke har andet."
- Bon Jovi. - Eller var det hele bare løgn?
Nej, han talte sandt.
Jeg ved, vi havde en plan.
Man vi skal også hjælpe folk. Det har vi svoret på.
Menneskene her har brug for vores hjælp. Det er det, vi er til for.
Hvorfor gør du rent?
- Det er jo ikke virkeligt. - Det ved jeg ikke.
Jeg vil nok bare skabe lidt orden i tingene.
"Hjernen er oprindelig som et tomt loftsrum."
"Man bestemmer selv, hvad man fylder det med." Sherlock Holmes.
- Jeg vælger det her. - Overforenkling.
Men fortsæt.
Der må være noget herinde, min underbevidsthed vil vise mig.
Det er faktisk slet ikke så tosset.
Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Jeg er meget ked af det.
Det er min skyld. Det var mig, der pressede dig ud i den kamp.
Jeg sagde, at Kara Danvers er min yndlingsperson.
Jeg bad dig glemme, hvem du er. Og nu er jeg ...
Jeg ved ikke, om vi kan klare os uden dig.
Havde du et kæledyr?
Hvis det er en besked, fatter jeg den ikke.
Måske en vilkårlig nerveimpuls. Hvad hed han?
Streaky.
Jeg fandt ham på gaden, lige da jeg var kommet til Jorden.
- Han flakkede også om. - Du følte et fællesskab.
Ja, vi blev venner.
Hver aften gik jeg ud og gav ham mad.
Men jeg rørte ham ikke. Med min styrke kunne jeg have såret ham.
Jeg øvede mig i at være blid.
Men så en dag ...
... kælede jeg for ham.
Så spandt han, og alting faldt på plads.
Jeg havde følt mig fremmed her så længe.
Med ham følte jeg mig som menneske.
Reign finder større mål. Hun vil give os en lærestreg.
Hun vil udrense de syndere, vi har gemt væk.
Dem, hun føler, vi viste nåde.
Hun vil ramme Albatross Bay.
- Hun er der allerede. - Hun dræber både vogtere og fanger.
- De er nemme mål. Lad mig. - Nej, ikke alene.
Hun er for stærk.
Vi har altså sovet i ret mange år.
Vi har brug for lidt motion.
- Det var ikke morsomt. - Hør ham lige.
Jurus arving. Fornyelsens arkitekt.
Jeg bøjer mig for dig.
Thi Rao er lyset, men han blev født af ilden.
Hvor har du lært de ord henne?
- Jeg blev vækket til dem. - Folk søger frelse, når døden truer.
Tror du, det får mig til at skåne dig?
Du behøver ikke skåne mig. Bare du lader mig tjene dig.
- Vi fik vist hendes opmærksomhed. - Nå, det mener du?
Bland jer ikke i min mission.
- Det er vores speciale. - Jeg vil bare rense verden for synd.
- Så begynd med dig selv. - Jeg er ikke af denne verden.
Heller ikke vi.
Aktiverer kanonerne. Aloinsk angrebsformation.
- Kæmper I? - Sprock. Sagde jeg det højt?
- Hvad foregår der? - Et lillebitte babyslag.
Lad os tale videre. Så tænker jeg ikke på den livsfarlige situation.
- Den skulle du da tænke på. - Jeg kan sagtens multitaske.
Jeg løser din søndagskrydsord lige nu.
Seks ned er "åleformet". Væk, Mon-El.
Hjælp dem.
Jeg synes, Supergirl har et ret fedt liv.
Det er ikke Supergirls ting. Det er Karas.
Din søster sagde noget lignende lige før.
Hun sagde, at Kara Danvers er hendes yndlingsperson.
Pas på. Det er en kostbar last.
Det slog kanonerne ud. Det tager lidt tid at få dem i gang igen.
Nu skal du ned i dit hul igen.
Åh gud, Kara.
- Hej. - Jeg må hjælpe dem.
- Nej, de bruger kryptonit. - Svaghed gør ikke noget.
Det kan være en styrke.
Især når det er uventet.
Hvis du forsvarer en synder, må du være en.
Og jeg vil udslette al verdens synd.
- Jeg troede, du var død. - Jeg kom mig. Nu!
Nu renser jeg dig for din synd.
Vi har slået hende. Denne gang. Tak, fordi I hjalp os.
Det var en ære.
- Jeg kommer straks tilbage. - Okay.
Kara.
Jeg var meget bekymret for dig.
Da du ikke vågnede op.
- Jeg holder stadig af dig. - Det ved jeg.
Fedt, at kæmpe sammen med dig igen.
Det har jeg savnet.
Nå, der er du. Er du ikke mindre?
Siger du, jeg gjorde mig selv højere i din bevidsthed?
Så du ville anse mig for mere stabil og troværdig.
Så du ville samarbejde med mig på at helbrede dig?
Ja, og det gjorde jeg lige præcis.
Det er rart at møde dig i virkeligheden.
Sover du aldrig?
Supergirl er lige vågnet op og har reddet en flok fanger -
- fra at blive henrettet af en morderisk alien.
Ville du så helst sove eller arbejde?
Arbejde.
- Hvordan har hun det? Kara? - Hun er stadig syg.
Men trods feberen fik hun mig til at forstå et par ting.
Jeg er vant til at være hadet, fordi jeg er en Luthor.
Din kejtethed omkring Kara troede jeg skyldtes mig.
Så jeg skubbede dig væk. Det vil jeg ikke gøre mere.
Godt. For jeg kan rigtig godt lide dig, Lena Luthor.
Kom her.
Så er mit mesterværk klar.
Det er imponerende.
Øjeblik. Sådan. Hvad er det her?
- 100101... - Brainiac 5.
Ja, selvfølgelig.
Fortæl mig det lige igen. Lod J'onn, som om han var mig med influenza?
Og så talte han og Lena om at kysse James.
- Det er sært. - Bare jeg havde set det.
Jeg er bare glad for, at du har det godt.
Jeg var virkelig bekymret denne gang.
Men det hjalp at vide, at Brainy kunne kommunikere med dig.
- Hvordan var det? - Mærkeligt.
Det var ... oplysende.
Jeg var nødt til at huske, hvem jeg var.
Ellers kunne jeg ikke vågne.
Det ændrede mit syn på alt det med Mon-El.
- Hvordan det? - Det gør stadig ondt.
- Ja? - Men ...
Jeg ved, det gør mig stærkere, uanset hvad der sker.
Jeg er meget glad for din nye indsigt.
Men hvis du kan undgå koma en anden gang, ville jeg være glad.
- Jeg skal prøve. - Mange tak.
Jeg har lige fået en ny kasse rødvin.
Hvad skete der?
Supergirl standsede mig.
- Hun havde uventede venner. - Du har også venner.
- Hvad mener du? - Der er andre som dig.
Hvorfor sagde du ikke det?
Du havde ikke vist, hvad du duede til. Det har du nu.
- Du skal bare vide, hvor de er. - Der kan jeg hjælpe dig.
- El mayarah. - Stærkere i fællesskab.
Tekster: Annelise Brincker www.sdimedia.com