Tidligere i "Supergirl":
Mit blod forvandler dig til en hvid marsboer.
Du er den rigtige Hank Henshaw.
Hank Henshaw er død. Jeg er Cyborg Superman.
- Hvad gjorde de ved dig? - De tog mit blod.
Hej, Kara Zor-El. Hvormed kan jeg hjælpe dig?
Fortæl mig alt, hvad du ved om Projekt Medusa.
Jeg bliver aldrig træt af at se dig gøre det.
Lad mig begynde. Jeg siger henslængt, hvor fed dragten er.
- Du godeste. - "Det her er sgu godt."
- "Som om en fra DEO ..." - Drop nu den dragt.
Dragten er fed, men den er min, så jeg fortæller hende det.
- Fortæller hvad til hvem? - Vi har tænkt over det, du sagde.
- Angående Kara. - Om ikke at skjule noget for hende.
Vi har talt om det. Jeg siger til hende, at jeg er Guardian.
Nej, det skal du ikke.
Jeg har noget meget vigtigt at sige -
- og I to skal ikke kapre aftenen med jeres selvtægtspjat.
Jeg sov altså slet ikke i nat. Jeg kan ikke vente.
Elizas glaserede gulerødder.
Ja, Winn har ævlet om dem siden thanksgiving.
- En familietradition. - Jeg lukker op.
- God thanksgiving. - Tak.
- Man siger "glædelig thanksgiving". - Nå. Glædelig.
- Hvad er nu dét? - Du bad om fyld.
Jeg rev det ud af min madras.
Nå. Det var ikke lige det, jeg mente.
Kara. Er det din ven fra Daxam, som du fortalte om?
- Det her er... - Dr. Danvers.
- Det er en ære og et privilegium. - Kald mig nu Eliza.
Du er vist en dygtig forsker.
Det må være medrivende. Fortæl mig, hvad forskning er.
- Er alt i orden? - Ja.
- Hvad? - Mon-El bager vist på Eliza.
- Det er løgn. - Og han har taget fyld med.
- Så til søs. - Nej.
Du havde godt nok god kemi med Mon-El.
Han snakker, fordi jeg er din mor. Han kan lide dig.
Han prøver at imponere mig for at gøre indtryk på dig.
- Umuligt. - Tro mig. Det ved en mor.
- Vil du have æren, Kara? - Ja. Okay.
Det er en Danvers-familietradition, at vi før maden -
- tager en runde og siger, hvad vi er taknemlige for.
Så hvis nogen vil begynde...
Jeg vil gerne begynde.
Jeg er taknemlig over at have en så forstående ven.
Du er så forstående.
- Nej, det er hun ikke. - Jo, hun er.
Nej, det er hun ikke.
Jeg vil bare... Jeg vil bare sige noget.
Jeg er også glad for dig, Kara. Du er forstående, men også elskværdig.
Af alle, der kunne have fundet mig. Jeg er heldig, at det var dig.
Der er så mange ting, at jeg er taknemlig for.
Ærligt talt har jeg vist aldrig følt mig så meget som mig selv -
- end lige nu, og det er der en grund til.
Og den grund...
Plejer det at ske til thanksgiving?
Rumtiden blev sønderrevet midt i din lejlighed.
Det gør årets thanksgiving mindre dramatisk end sidst.
Hvad var årsagen?
Et fremmed væsen var sikkert ude efter din mors tranebærsovs.
Nu skal vi skanne efter takyoner og andre ødelæggende partikler.
Højtiden er slut. Tilbage til arbejdet.
Dagens spørgsmål: Hvad ville Cadmus Supergirl?
Hvorfor tog Lillian Luthor dit blod? Hvorfor ikke dræbe dig?
Hun har sikkert en mere nedrig plan.
Ja, familien Luthor elsker et storslåede komplot.
- Jeg skal vide, hvad Lena ved. - Skal ske.
Jeg aflytter telefoner og hacker computere.
Nej, jeg gør det. Jeg kender hende. Jeg kan få hende i tale.
Via journalistik. Og god, gammeldags list.
- Stabil plan. Det skal nok gå. - Jeg kan altså godt være listig.
- Uden tvivl. - Det lyder som en plan.
- Hack Lena alligevel. - Ja.
- Hvad skal interviewet til? - Det er rosende omtale.
"Magtens kvinder og mødrene, der formede dem".
Jeg hjælper da med glæde, Kara.
Jeg ved bare ikke, hvor spændende mor og jeg er.
Skriv det, der lyder godt, men sandheden er -
- at jeg som datter altid synes at være utilstrækkelig.
Vi var aldrig enige om noget.
Hvad var I uenige om?
- Gjaldt det firmaet? - Nej. Mor var ligeglad med L-Corp.
Hvad med, da det hed LuthorCorp? Hvad mente hun om dine nye tiltag?
Da jeg lavede tiltag, der ikke gjaldt verdensherredømme og drab?
Ja. Det kan vi godt sige.
Du sagde engang, at du ville gøre L-Corp til en drivkraft for det gode.
- Det må hun være stolt af. - Ja, det vil jeg da håbe.
Jeg er så dum. Jeg glemte, at jeg havde et møde.
Jeg stoler på, at du gør os retfærdighed.
Godt at se dig.
Mor? Vi må tale sammen.
Er der noget, du vil have? Det må du selv om.
Du må være stamgæst.
Vil du have selskab? Jeg er yderst godt selskab.
Og jeg søger selskab, men sammen med en anden.
Undskyld.
J'onn?
- Hvad skete der? - Alle rumvæsnerne er døde.
Er det her nødvendigt? Jeg kan lave tusind armbøjninger med én hånd.
Flot, men vi vil ikke risikere at få det, du blev smittet med i baren.
- Hvad fanden blev han smittet med? - Fortæl igen, hvad der skete.
Jeg har allerede fortalt jer det.
Jeg så dig, men ikke dit sande jeg. Den oprindelige Hank Henshaw.
Jeg fulgte efter ham udenfor. Vi sloges, og jeg tabte.
Og så hørte jeg skrigene.
Var jeg ikke fulgt efter, havde jeg kunnet stoppe det.
Du er kun i live, fordi du jog Hank Henshaw udenfor.
Jeg har aldrig hørt om et våben, der kun rammer rumvæsener.
Det dræbte alt i den der bar, bortset fra mennesker.
Jeg vil lade min mor hjælpe os med at analysere gerningsstedet.
Hun er specialist i astrobiologi. Jeg tror, at hun kan hjælpe os.
- Vi går i gang. - Nej.
Vi to er i karantæne, indtil vi kender smitstoffet.
Det her er Cadmus. Jeg ved det. De har noget i gære.
Du bliver her, indtil vi ved, hvordan Cadmus kunne dræbe rumvæsener.
Sikkerhed fremfor alt.
- Sikke da et trist syn. - Jeg fejrer altid højtider alene.
- Overarbejde ligger til familien. - Du må være i højtidshumør.
Du følger som regel op med at sige, at jeg ikke er en ægte Luthor.
Du lader mig aldrig glemme, at jeg er adopteret.
Når det gælder dine børn, var Lex altid din yndling.
- Og du har altid været din fars. - Du lyder næsten jaloux.
Tag det nu ikke personligt.
Ingen forældre elsker børnene lige meget -
- og selv om jeg elskede Lex mere, så elsker jeg dig faktisk, Lena.
- På min egen facon. - Så er formaliteterne ordnet.
Lad mig spørge dig... Hvad fanden har du gang i?
Vi har ikke talt sammen siden Lex' retssag.
Jeg troede, at du ville forsones. Det er jo trods alt thanksgiving.
Men jeg tog fejl.
En journalist snuser rundt. Hun er begavet.
Hun ved noget om dig. Hvad er det?
- Det aner jeg ikke. - Jeg ved, du lyver.
Du sagde, at du elsker mig. Vi ved begge, at det ikke passer.
Tak, fordi du kiggede ind, mor.
- Øv. - Surt for dig.
Min tur. Jeg mener... Vær så venlig.
- Og du ryger i fængsel. - Meget passende.
Du kommer snart ud. Det gør vi begge. Lad være med at surmule.
Du kan ikke lide mig, vel?
Det kan jeg da.
Nej, jeg mener, at du ikke kan lide-lide mig.
"Lide-lide" dig? Det sprog kender jeg ikke.
Mor syntes, at du var ekstra sød ved hende til thanksgiving.
Det er som regel noget, drenge på denne planet gør.
De er flinke ved mødre til piger, de er faldet for.
Jeg er desværre ikke helt med.
Du vil ikke parre dig med mig, vel?
Har du set de kvinder, som jeg har tiltrukket?
Jordboere og øvrige, siden jeg kom til denne planet?
Tak, fordi du uddybede det.
Mon-El? Åh nej.
Mon-El? Hallo!
- Advarsel: lækage. - Bliv hos mig!
Hjælp!
- Nu er han stabil. - Tak.
- Men han er smittet. - Overførte han det til Kara?
Virussen overføres ikke mellem organismer.
Man skal i kontakt med partiklerne for at blive smittet.
- Godt. - Der er mere.
Jeg isolerede en streng af virussen fra Mon-Els blod.
Proteinkoden viser, at virussen stammer fra Krypton.
En Krypton-virus? Hvordan fik Cadmus fat i den?
Mit blod. Derfor skulle de bruge det. For at komme ind.
- Ind i hvad? - Ensomhedens fæstning.
Kelex? Hvad er der sket?
Kara Zor-El. Der er en indtrænger i fæstningen.
Hvor? Hvem er det?
Dig. Du er indtrængeren, og du skal tilintetgøres.
Hvad kom du efter, Henshaw?
Projekt Medusa?
- Far. - Goddag, Kara. Hvad vil du vide?
Hvad er Projekt Medusa?
Medusa. En virus, jeg skabte til planeten Kryptons forsvar.
Vent. En virus, som du skabte?
Det var et konsortium mellem forsker- og militærforbundene.
Vi skabte en virus, der angreb udenjordisk fysiologi.
Hvis der kom en invasion -
- kunne Medusa dræbe fremmede kombattanter -
- og samtidig beskytte civile og infrastruktur imod overlast.
I min barndom sagde du, at dit arbejde reddede liv.
Jeg reddede Krypton-liv. Det var det perfekte våben.
Nu er dit perfekte våben i min fjendes hænder.
Henshaw stjal virusformlen fra Ensomhedens fæstning.
Cadmus kan altså fremstille så meget af virusen, som de vil.
Et ustoppeligt biovåben, der dræber alt, der ikke er fra Krypton. Skønt.
Det forklarer, at Mon-El lever. Daxamitter har lignende dna.
- Bliver han rask. - Han bekæmper sygdommen -
- men uden en antivirus vil smitten vinde.
Her er alt, hvad jeg fandt om virussen i fæstningen.
Mor og jeg går i gang med det samme. Vi skal nok finde et middel.
- Er alt i orden? - Ja. Jeg klarer mig.
Computeren nedbryder virussen til molekylærniveau.
Nej. Jeg ved, at du har prøvet at fortælle mig noget.
Nå? Nej.
- Hvordan? - Du kan ikke fortie noget, skat.
Sådan er det ikke, mor.
Har det noget med Maggie at gøre?
Du snakker meget om hende.
Min smukke Alexandra. Hvorfor er det så svært at sige til mig?
Jeg føler, at jeg skuffer dig. På en eller anden måde.
Hvorfor skulle det dog skuffe mig, at du er homoseksuel?
Du har altid ønsket, at jeg får et normalt liv.
Se lige på familiens liv. Se mig. Se din søster.
Jeg har aldrig forventet, at du fik et normalt liv.
Du ville altid være anderledes, fordi du var usædvanlig.
Og jeg elsker dig, som du er. Kom.
Den her udsigt er meget bedre end i vores forrige kontor.
Her ser vi altid det liv, vi har fået til ansvar at beskytte.
Det minder mig lidt om udsigten fra mit værelse på Krypton.
Jeg kunne se hele byen fra det vindue.
Alle lysene. Kapslerne, der fløj forbi...
Men på den anden side så jeg nok slet ikke noget.
Hele mit liv troede jeg, at mine forældre var de gode.
Men jo mere jeg lærer, jo mere ser jeg tingene, som de er.
Og jo mere skammer jeg mig over at være deres datter.
Dine forældre ville beskytte planeten. De prøvede at redde liv.
Luthor-parret mente sikkert også, at de havde gode hensigter.
Er det her deres eftermæle? Død og ødelæggelse i universet?
Dine forældres eftermæle er ikke død og ødelæggelse. Det er dig.
J'onn. J'onn?
Hvad sker der med dig?
M'ganns blod reddede mit liv.
Men det forgiftede mig også.
Jeg er ved at blive til en hvid marsboer.
Åh nej. Alex og Eliza kan gøre dig rask. Vi kan ordne det.
Medusa er vigtigst.
Hverken de eller andre må afledes fra missionen.
Vi må stoppe Cadmus.
Vi ved, hvordan Cadmus vil bruge Medusa som våben.
Spredningsmidlet findes ikke på planeten -
- men der er et tilsvarende grundstof: Isotop 454.
Det er meget sjældent. Kun L-Corp fremstiller det.
Får Cadmus fat i det, kan de smitte hele byen.
Vi kan umuligt stoppe dem.
Maggie. Send alle disponible styrker til L-Corp omgående.
Nøgler, bælte og metalgenstande... Vent lige. Stop!
Jeg burde have vidst, at du ville dukke op.
Ud!
Væk. Ned på gulvet!
Du prøver altid at redde verden. Men hvem skal nu redde dig? Ingen!
- Maggie. - Bare få ram på den sjover.
Han er væk.
- Fik du isotopen fra L-Corp? - Nej, men Henshaw fik den ikke.
Mon-El er ikke rask, og vi har ingen antivirus.
Der må da være noget på krystallen, der kan hjælpe.
Der står en masse om at syntetisere og sprede virussen.
Men de overvejede næppe en antivirus.
- Hvad med Lena Luthor? - Hvad med hende?
Lenas mor syntetiserede Krypton-virussen på jorden.
- Samarbejder de... - Synet af Henshaw rystede Lena.
En Luthor er en god skuespiller. Eller en sociopat.
- De forstår at narre folk. - Nej, jeg så Lena i øjnene.
Hun ved intet om Cadmus og hendes mor. Det ved jeg.
Tør du satse Mon-Els liv på det?
Den dør er altså ikke nogen indgang.
Jeg ville bare takke dig for det tidligere.
Du reddede utallige ansattes liv. Også mit.
- Nu må du hjælpe mig. - Bare sig til.
- Hjælp mig med at finde din mor. - Min mor?
Din mor er hjernen bag Cadmus. Hun er deres leder.
- Du lyver. - Nej.
Hun har en virus, der kan udrydde alle rumvæsner i National City.
Hjælp mig med at finde hende, så hun ikke rammer flere uskyldige.
Jeg troede, at du var anderledes.
Du bærer symbolet på brystet, og alle tror, at du er god.
Hvor mange gange tog din fætter dragten på og jagede Lex?
Mor er ingen helgen, men du anklager hende for at være djævlen selv.
Hvornår kommer du efter mig?
Jeg ved, hvordan det er at blive skuffet over sine forældre.
Men jeg har forstand på mennesker.
Og du er ikke som din mor.
Hun er kynisk og farlig -
- og du er alt for god og klog til at følge i hendes fodspor.
Vær din egen helt.
Gå ud samme vej, som du kom ind.
- Undskyld. Har du det godt? - Ja.
Jeg er bare nervøs for det her.
Pillerne er begyndt at virke.
- For du er færdig. - Tak.
- Nej, det er mig, der takker. - For hvad?
- Jeg fortalte min mor det. - Gjorde du? Hvordan tog hun det?
Bedre end mig. Da du...
Da du antydede, at jeg var lesbisk, benægtede jeg det.
Og så troede jeg, at det bare handlede om dig.
Hvordan skulle jeg da ikke kunne lide dig?
Men inderst inde var jeg ikke tryg ved, at det var mit nye jeg.
Men det er mit nye jeg. Og det er jeg glad for.
For jeg ved det ikke. Jeg forstår omsider mig selv.
Nu har jeg indset, at det ikke handlede om dig -
- men om, at jeg skal leve mit eget liv.
Så tak for det.
Det var så lidt.
- Hej. - Hej.
Har du lært en ny kraft, så du kan kopiere dig selv?
- For jeg ser dobbelt. Det er fedt. - Nej, desværre.
Ingen nye kræfter. Dobbeltsynet er dit eget.
- Jeg har altså en ny kraft. - Ja.
Din mor Eliza tror, at jeg er ved at dø.
Jeg har måske ikke din hørelse, men min er ret god.
- Hun skal nok redde dig. - Det går nok.
- Jeg har snydt døden for ofte. - Du burde ikke være ved at dø.
Det er min families skyld.
- Eliza gjorde sit bedste. - Nej, ikke hende.
Min biologiske far skabte Medusa.
Han er grunden til, at du lider, og at jeg ikke kan gøre noget ved det.
Du er smuk.
Du bærer rundt på alle disse verdener.
Du behøver ikke at gøre mig bedre tilpas.
Ja. Fuldkommen smuk.
To gange på én dag. Vi har næsten et ægte mor-datter-forhold.
Medusavirussen. Det var derfor, at du sendte din håndlanger.
For at hente Isotop 454.
Du står i spidsen for Cadmus.
Er det nu, du irettesætter mig ligesom med Lex?
Nej.
Det, du sagde før... Der var sandhed i det.
- Bed om hjælp. Så får du den. - Er det så enkelt?
Så enkelt er det.
- Jeg troede ikke, at du var med os. - Lær din datter bedre at kende.
Radiologisk alarm. Isotop 454 har en radioaktiv signatur.
Jeg får en advarsel, hvis den flyttes fra lageret på L-Corp.
- Lad mig gætte. Den bevæger sig. - Hvordan?
Cadmus gør vist klar til at sprede virussen nede i havnen.
Hvorfor? Havnens vand kan ikke drikkes.
Derfra kan de sprede virussen i luften og ud over National City.
I aften slutter vores mareridt. Rumvæsnerne på vores planet skal dø.
Jorden tilhører mennesker. Fremtiden tilhører mennesker.
- Vi er Cadmus. - Vi må gøre noget. Omgående.
Bed Alex om at sende en indsatsstyrke til havnen.
- Vi har ikke tid. Det bliver os to. - Du må ikke tage derud.
- Hvis virussen spreder sig... - Så dør jeg, og det accepterer jeg.
Det her får du ikke lov til.
Jeg vil ikke lade dig tage på selvmordsmission.
Jeg vil dø som mig selv, Kara. Ikke som en skrækkelig mutant.
Lad mig dele skæbne med mine søskende. Uanset hvad der sker.
Nogle mødre bærer medaljoner med billeder af deres børn.
Du har nøglerne til en bazooka.
Det er en raketkaster.
Og den er din. Tag den. Bevis, at du er på min side.
Spred Medusa, og afslut truslen fra rumvæsnerne for altid.
- Gør det ikke, Lena. - Hvorfor ikke? Jeg er en Luthor.
Af sted! Det her ordner jeg.
- I to er færdige. - Der tager du fejl.
Du er et uhyre. Jeg sender dig tilbage til helvede.
Omsider fik du ret, Henshaw. Jeg er et uhyre.
Haps!
Åh nej.
Du er måske et rumvæsen, men jeg er Cyborg Superman!
Du er muligvis en cyborg, men du er ikke en Superman.
Jeg kommer, M'yri'ah.
De burde være døde. Alle rumvæsner burde være døde.
Dig. Du byttede isotopen om.
- Du gjorde virussen uskadelig. - Netop.
Og jeg ringede til politiet.
- Du er uskadt. - Det er vi alle.
Han er væk.
- Vi er fremme ved Stjernebrønden. - Og?
- Den kryptoniske kapsel er her ikke. - Find den.
Ionsporet er forsvundet. Jeg ved ikke, hvor jeg skal lede.
Find den. Jeg er ligeglad med, hvor langt vi er nødt til at rejse -
- hvor mange liv der går tabt, eller hvor mange sole vi brænder.
Mon-El fra Daxam skal findes.
- Er jeg død? Er det her himlen? - Nej.
Vi skabte en antivirus udfra et levende eksemplar af virussen.
Når min mor siger "vi", så mener hun hende.
Men Winn og jeg så til med begejstring.
Og det bliver endnu bedre.
Jeg brugte Medusavirussen imod en fælles fjende:
J'onns hvide marsbo-blodlegemer.
J'onn! Du ser forrygende ud!
- Jeg har det forrygende. Tak, Eliza. - Selv tak.
- Godt, at du er uskadt. - Hvad ville du gøre uden mig?
Skal vi så tale om det, der skete?
Ja. Jeg vil høre alt om, hvordan du indhentede missilet.
Nej, jeg mener...
Skal vi tale om det, der skete mellem os, da du var døden nær?
Hvad skete der? Hvad har jeg gjort?
- Du savlede. - Nej.
- Ud over dig selv. - Det var slemt. Men var det alt?
- Ja, det var alt. - Okay.
- Hvil dig. - Ja.
Hej. Er du sulten?
Ja. Kom ind. Se bort fra min pyjamas.
Den er nuttet.
Klokken er mange. Har du en sag?
Lige nu kunne jeg godt bruge et godt, gammeldags drab.
Jeg kom ikke i embeds medfør.
Jeg ville meget gerne se dig og snakke med dig.
Er alt i orden?
Sagen er, at jeg var tæt på at dø.
- Det ville jeg have forhindret. - Det ved jeg.
Men det fik mig til at tænke på, at jeg...
Jeg var så dum. Jeg troede...
Og jeg havde ret. Du sprang ud af skabet for min skyld.
Og det gjorde mig bange.
Men... Livet er alt for kort.
Og vi bør være os selv.
Vi bør kysse de piger, vi gerne vil kysse.
Og jeg vil bare...
Jeg vil gerne kysse dig.
Vil det sige, at du kan lide mig?
- Sådan lød det. - Nu bliver du vel ikke vanvittig?
Jo, sikkert.
Det har bare at være det rette sted.
For ellers er der nogen, der bliver skrupforvirret.
- Barry! - Hej.
Jeg vidste det.
Jeg vidste, at det var dig i den sære rumportal-tingest.
- Det var svært. Min ven Cisco. - Ven kan betyde meget.
Vi arbejder sammen. Fint univers, du har fundet.
Kan du huske, da jeg hjalp dig, og du lovede at gøre det samme for mig?
Hvad er vi oppe imod?
Tekster: Kasper Herløv www.sdimedia.com