Da jeg var barn, var min planet Krypton døende.
Jeg blev sendt til Jorden for at beskytte min fætter.
Mit fartøj kom ud af kurs,
og da jeg endelig kom hertil,
var min fætter vokset op og blevet til Superman.
Jeg skjulte mine kræfter,
indtil for nylig hvor en ulykke tvang mig til at afsløre mig for verden.
For de fleste mennesker er jeg assistent hos Catco Worldwide Media.
Men hemmeligt arbejder jeg sammen med min adoptivsøster for DEO
for at beskytte min by fra fremmede væsener
og alle andre, der vil ødelægge den.
Jeg er Supergirl.
Tidligere i Supergirl...
James?
Du har skabt en styrke, som kan erobre galaksen.
Så bliver det alt sammen vores.
Alle i byen er påvirket af signalet fra rummet.
- Grib. - De opfører sig som robotter.
Nej!
Hold da op!
Hvis du tager til National City, tager Myriad også dig.
Jeg vil hjælpe hende...
uanset prisen.
Jeg vil ikke kæmpe mod min søster.
Du har ikke noget valg.
Dræb Alex Danvers, eller lad hende dræbe dig.
Uanset hvad...
Du har tabt.
Alex, jeg ved, du er derinde.
Det her er ikke dig. Du skal ikke gøre det.
Du giver mig ikke noget valg.
Når du er genforenet med Astra i Raos lys,
kan du fortælle hende, at hun fik sine ønsker opfyldt.
Alex, stop!
Det her er ikke dig.
Marsmanden beskytter dit sind.
Men ikke længe i hans tilstand.
Så længe han skal.
Hvis blot du kunne have beskyttet Alex'.
Nu skal hendes mor overvære det.
Alex, du kan overvinde det.
Det ved jeg, du kan.
Du gør ikke mig fortræd. Du gør ikke Kara fortræd.
Vi er en familie. Vi er stærkere sammen.
Alex, du er den stærkeste af os. Det har din far altid sagt.
Jeg ved, at han holder øje med dig.
Jeg ved, at han ville være stolt.
Din far troede på dig.
Jeg tror også på dig.
Du er Alex Danvers, og det kan intet på Jorden ændre på.
Så kom tilbage til os, skat.
Vær nu sød at komme tilbage.
- Mor? - Ja.
Undskyld.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Det må I undskylde.
Så Supergirls plan er at udsende et symbol...
- På håb. - På håb.
- Med en tale. - En tale?
Også om håb.
Hvordan vil hun trænge gennem Myriad og nå ud til folk?
Supergirl er min protegé, og mit job er at nå ud til folk.
Desuden er der videnskabelige beviser, der støtter min plan. Max?
Myriad fungerer ved at afbryde forbindelsen mellem amygdala
og forreste hjernebark af hjernevindingen cinguli.
De dele af hjerne, der skaber optimisme og håb.
Under Myriad kunne jeg se og høre, men jeg var helt fremmed for mig selv.
Så sagde min mor noget om min far,
og det føltes, som om min hjerne blev tændt igen.
Pludselig kunne jeg føle igen.
Jeg kunne føle håb.
Og det vil hun give dem, når Max får oprettet forbindelsen.
Hvis. Det her udstyr er fra oldtiden.
Hvis jeg kan få hendes tale i fjernsynet og symbolet på computere og telefoner,
er jeg et større geni, end jeg troede.
Godt, vi er klar.
Godt. Hun er også klar.
Om tre, to...
Borgere i National City.
Her er Supergirl,
og jeg håber, I kan høre mig.
Vi er blevet angrebet.
Mødre og fædre, venner og naboer, børn, alle mennesker,
blev pludselig standset af onde kræfter, stærkere end verden før har set.
Angriberen er ude efter at tage jeres fri vilje,
jeres individualitet,
jeres ånd.
Alt det, som gør jer til dem, I er.
Når man bliver angrebet på den måde, er det nemt at miste håbet.
Vi trækker os tilbage, vi mister vores styrke, vi mister os selv.
Jeg ved det.
Jeg mistede alt, da jeg var lille.
Da jeg landede her på planeten, var jeg ked af det og alene.
Men jeg opdagede,
at der findes så meget kærlighed i verden, som man bare kan tage,
og I, borgere i National City, I hjalp mig.
I lod mig være den, jeg er skabt til at være.
I gav mig tilbage til mig selv.
I gjorde mig stærkere, end jeg nogensinde troede muligt,
Og det elsker jeg jer for.
Inde i hver eneste af jer er der et lys og en ånd,
som ikke kan slukkes.
Som nægter at give op.
Jeg har brug for jeres hjælp igen.
Jeg har brug for, at I håber.
Håb.
Om at I vil huske, at I alle sammen kan blive helte.
Håb.
Om at når I møder en fjende, som vil knuse jeres ånd,
vil I gøre modstand og blomstre.
Håb.
Om at de, som engang ignorerede jeres vilje, vil hjælpe jer ud af krisen.
Håb.
Om at I igen vil se dem, I elsker,
og måske endda dem, I har mistet.
Jeg elsker dig, Kara.
Det virker.
Det virkede.
Myriad har svigtet.
Jeg har svigtet.
Men jeg nægter at lade hele Astras liv blive ødelagt af det...
Det barn.
Din eneste fejl var, at dine drømme var for små.
Der er endeløse verdener, der skal erobres, min elskede.
Verdener uden den rørstrømske, kryptonske blondine.
- Hvad gør vi? - Vi gør arbejdet færdigt.
Vi slår menneskene ihjel
og efterlader Kara Zor-El
som dronning af en død Jord.
Tak.
- Hej. - Kara.
Hej.
Hør lige...
De ting, vi sagde til dig...
- Han forsøger at sige undskyld. - Det var ikke jer. Det her er jer.
- Og tak, fordi du reddede vores liv. - Ja.
Hør her, Kara,
ingen kunne have reddet os alle tre. Ikke engang Clark.
DEO arbejder på at finde Non and Indigo, og når de gør det,
kommer de til at bøde for det her.
Ja.
Jeg er bare glad for, at du er uskadt, og at vi tre er sammen igen.
Også mig.
Men jeg synes, vi bør tale om den ting, der skete, lige før Myriad ramte.
Ting...
- Ja, den der ting. - Tingen.
Den ting har ikke noget med mig at gøre.
Det er fint. Jeg har andre ting.
- Du kyssede mig. - Ja.
Det gjorde du.
Undskyld, at jeg kyssede dig, mens du ikke var dig selv,
- for jeg går ind for samtykke. - Ja, jeg var mig selv.
Stort set.
Og hvad syntes du om det?
Morgenmødet skulle være begyndt for 16 sekunder siden.
I var mere punktlige, da I var droner.
- Der må iles! - Ses vi?
- Vi ses. - I dag, tak.
- Når vi har ilet. - Ja.
Lucy.
- Godt, du kom. - Tvivlede du på det?
Hvorfor er Superman stadig sendt til tælling?
Det ved vi ikke. Vi håber snart, han kommer til bevidsthed.
I må gerne løslade fangen J'onn J'onzz nu.
Har I lænket ham? Han er jo såret.
Han har lige hjulpet med at redde hele byen.
Hvad han har gjort efter sine forbrydelser er hverken her eller der.
Fatter du det ikke, far?
Så længe du opdeler alting i sort og hvidt,
nærer du den samme type had og modvilje,
som gav kryptonerne chancen for at knuse os i dag.
Jeg forsøger at beskytte os.
Især dig, Lucy.
Og det er det allermest triste. Du skubber mig fra dig.
Ligesom du skubbede Lois fra dig.
J'onn, det er jeg ked af.
Jeg skulle alligevel ingen steder.
Din far vil bare gøre det rigtige.
Sådan er fædre med deres døtre.
Så, nu skal jeg.
- Nej. - Jo jo, lad nu mig.
At blive hjernevasket og kæmpe en dødskamp mod mig er rigeligt på en dag.
Alex, jeg må spørge dig om noget, og du skal svare ærligt.
Hvorfor kom du og J'onn J'onzz ud til mig i Midvale?
Og hvorfor ville I ikke sige det?
Jeg kan tage alt.
Du må hellere sætte dig ned.
Far lever stadig.
Hvad?
Nej. Det er umuligt.
Det er 10 år siden.
J'onn læste tankerne hos ham, der fangede ham.
De holder ham skjult et sted kaldet Cadmus.
Hvorfor skulle han være der? Og hvorfor holder de ham der så længe?
- Det forstår jeg ikke. - Jeg ved det ikke.
Men når Non og Indigo er fanget,
tager J'onn og jeg ud og finder ham og tager ham med hjem.
Det gør vi alle sammen.
Næh, hvor ser det hyggeligt ud.
Skal du ikke noget andet? For eksempel ind på Lord Tech?
Og hjælpe de ansatte med at fordøje det, der er sket?
Det har vi firmapsykologen til. Jeg går mere op i det, der stadig sker.
Stadig sker? Alles hjerner er beskyttet. Ingen bliver kontrolleret mere.
Ja. Men jeg har set de skader, kryptonerne har gjort på LTE-netværket,
og siden vi afbrød deres hjernevask, er Myriad blevet forstærket
- ti gange og bliver stadigt stærkere. - Forstærket? Hvorfor?
Byens skadestuer er fyldt med folk, der klager over hovedpine.
De er fra Myriad, som ifølge mine beregninger fortsat bliver stærkere,
indtil kraniet sprækker.
Kryptonerne kunne ikke kontrollere os,
så i stedet for slår de os ihjel.
Os alle sammen.
Kryptonerne brugte Myriad til hjernevask, fordi frekvensen trænger ind i vævet.
Nu øger de frekvensen.
Eksponentielt.
I terahertz-spring.
- Det er som at skyde myg med en Uzi. - Og vi er myggene.
Når bølgen er på sit højeste,
vil den elektromagnetiske energi skabe tryk nok til...
At slå alle mennesker ihjel. Det må James og Winn have at vide.
- Fold lige kappen ind lidt. - Han har ret.
Det hjælper ikke at sige det.
- Hvor lang tid har vi? - Fire timer.
Jeg elsker nedtællinger, men det her er slemt. Rigtig slemt.
- Kan du finde kilden? - Heldigvis arbejder jeg godt under pres.
Undskyld. Vi skal bruge jer i våbenkammeret.
Find kilden.
At finde dem er nemt nok. At slå dem kun med dig,
det er vores problem.
Jeg troede, du havde lært det.
Jeg kan klare alt.
Misforstå mig ikke, jeg ved, du kan klare alt.
Men jeg er bekymret.
Og hvis de andre tænkte klart, ville de også være det.
Du har ingen assistance. Din hjælper, J'onn J'onzz, er såret.
DEO's ressourcer er udtømt efter fangeflugten,
og selv hvis de ikke var, kan intet menneske tage derud.
Deres hoved eksploderer, hvis de kommer for tæt på.
Hvis du tager ud og kæmper, kan du måske vinde.
Men det her er formentlig en selvmordsmission.
Jeg opgiver aldrig forsøget.
Ingen støtter dig mere end mig.
Men du skal vide, hvad du står overfor, så du er forberedt.
- Jeg skal nok standse Non og Indigo. - Godt.
Hej...
Du må ikke fortælle Alex om mine odds.
Hej.
Du skulle da vist have været med i frokosten. De har lige ringet efter den.
Nej tak, jeg har spist fire frokoster allerede.
Har du det?
Du ligner bare en, der er gået sukkerkold og ikke har spist i 25 minutter.
Undskyld. Her.
Jeg ved godt, jeg ikke siger det nok... eller nogensinde faktisk.
Men tak.
For hvad? Det var da dig, der...
Der reddede alle fra de hjernevaskende superstråler...
Nej, det var ikke det, jeg mente.
Tak, fordi du altid er sådan en god ven.
Lige fra min første arbejdsdag
og min første dag som Supergirl
har dit venskab været noget af det bedste i mit liv.
Kan du ikke lige spise en hindbærstang? Du bliver lidt rørstrømsk.
Ker-rah!
Gå ind og tæm dyret.
Hent en Moon Juice-smoothie til mig
med de kinesiske urter, som Gwyneth altid taler om.
Jeg vil have en hver anden time.
- Men De hader kinesiske urter. Og Gwyneth. - Det passer ikke.
Jeg kan ikke lide ham fra Coldplay,
men nu er de jo bevidsthedsmæssigt frakoblet.
Ser du, Ker-rah, vi har været gennem helvede.
Vi overlevede.
Husk: tag aldrig livet for givet. Pas altid godt på dig selv,
sig nej til latte, og drik den grønne juice. Carpe diem.
Frk. Grant.
De skal vide, at det er en ære at arbejde for Dem.
De er min rollemodel,
og De leder byen med stor styrke og elegance.
Neden under den stikkende overflade
har De det største hjerte, jeg har mødt.
Jeg vil bare sige tak, fordi De er en fantastisk mentor og ven.
Javel ja.
Det var enten min mindetale eller dit eget afskedsbrev.
Har du noget at fortælle mig?
Nej, jeg følger bare Deres råd.
Carpe diem.
Godt. Godt.
Nå, men du har også gjort stort indtryk på mig, Ker-rah.
Hent så den juice. Af sted.
Hej.
Hej. Jeg stod lige og tænkte på dig.
- Gjorde du? - Ja. Jeg tænkte på, at vi burde
få afsluttet den samtale, vi blev afbrudt i tidligere.
- Ja, vi bliver altid afbrudt, gør vi ikke? - Jo, vi gør.
Det er der måske en grund til.
- Hvad mener du? - Jeg mener...
Dig og mig, måske skal vi bare ikke være sammen.
- Det var et ret stort spring. - James, jeg ved inderst inde,
at vi kunne være blevet lykkelige sammen. Men vi forspildte chancen.
Og nu er det vigtigt for mig, at du finder lykken.
Find en eller anden, som kan se, hvor fantastisk du er.
Kara, vent. Hvorfor siger du det? Hvad sker der?
Ikke noget. Jeg...
Jeg holder meget af dig, James Olsen. Det skal du altid huske.
- Kara... - Nej, jeg må af sted.
- Jeg hader at se dig sådan. - Pyt med lænkerne.
- Jeg er bekymret for dig. - Det skal du ikke være.
Max Lord er tæt på at finde kilden til Myriad-bølgen,
og når han gør det, har jeg min mission.
James Olsen fortalte Lucy, at du havde opført dig mærkeligt,
som om du tog afsked med ham.
Det var ikke for at gøre ham bange.
Jeg ville bare...
Vi ved begge, hvad jeg er oppe imod.
Jeg skal nok redde jorden, det lover jeg.
Jeg ved bare ikke, om jeg slipper levende fra det.
Jeg fik ikke sagt de ting, jeg ville, inden jeg forlod Krypton,
og jeg ville sørge for at få dem sagt nu.
For en sikkerheds skyld.
Jeg har været, hvor du er, Kara.
Og dengang sagde du, at jeg ikke måtte give op.
Jeg giver ikke op.
Men min mor sendte mig ikke ned på Jorden,
så jeg kunne forelske mig i et menneske og få børn og bo i hus med hvidt stakit.
Hun sendte mig ned for at beskytte Kal-El.
Og nu bruger jeg mine kræfter til at beskytte Jorden.
Hvis jeg dør undervejs,
så har jeg fundet fred med det.
Så kommer jeg op til min mor. Vi kan være sammen i Raos lys.
- Hvad har du, Max? - Jeg fandt dem. Takket være den her.
En Omegahedron. Vi brugte dem som energikilder på Krypton.
- Bare en enkelt kan forsyne en hel by. - Den her forsyner planetens udslettelse.
Den driver Myriad-bølgen, og energien øges for hvert sekund.
- Hvor skjuler kryptonerne sig? - 800 kilometer østpå. I Nevada.
- Hvad er deri Nevada? - Dårlige tagselvborde og ærgrelse.
Det er Fort Rozz.
Lod du det bare stå der?
Du skulle prøve at flytte et million ton tungt rumvæsenfartøj.
Vi gjorde det eneste mulige.
Vi skjulte det med dets eget teknologi,
spærrede området af og kaldte det atomprøvezone.
Det perfekte skjulested. Det er der, de hele tiden har været.
Jeg finder dem.
- Jeg lukker det ned. - Ikke alene.
Jeg tager med.
- Du er stadig anholdt. - Og du er såret.
For mange liv er i fare til kun at sende én agent.
Jeg løslader dig ikke.
- Du er en trussel mod landets sikkerhed. - Og du dør, hvis jeg ikke må komme med.
Hun får hårdt brug for hjælp.
Løslad ham.
Nu.
Tag det andet sæt håndjern af Marsmanden.
Nu skal jeg.
Kom så.
J'onn, Supergirl...
Vær forsigtige.
Passer du på den her?
Ja.
- Du sagde ikke farvel til din søster. - Så ville jeg aldrig komme af sted.
Hvordan lokker vi dem ud?
Det har vi vist lige gjort.
- Hvor er jeres hær? - I deres sovekapsler.
Klar til rejsen, der venter dem, når vi får afskaffet jer to.
- Og Omegahedronen? - Den er her.
Tag den.
Knus den bare. Det standser os ikke.
Den er kun et hjælpemiddel. Dens kraft kommer derfra.
Det kan I ikke knuse.
Det var ikke, hvad Astra ønskede.
I må ikke slå nogen ihjel.
Din tante ville redde planeten her. Det vil menneskets udryddelse sørge for.
Som Noa efter oversvømmelsen.
Bare uden Noa. Eller dig.
- Vi har nået en kritisk højde. - Hvor lang tid har vi?
- Under seks minutter. - Så siger vores hoved bang.
Kom nu, Supergirl.
Signalet har nået 80 procent.
Signalet har nået 90 procent.
Fem minutter.
Hils dine forældre fra mig.
Det kan du selv gøre!
Nu skal du møde dit folk igen, Marsmand.
Vi gjorde det. Vi vandt.
- Er du okay? - Det bliver jeg.
Vi må slukke Myriad.
Den kan ikke slukkes, fjolser.
Jeg har låst systemet.
Motorerne kan ikke tænde.
I kan ikke flyve Fort Rozz herfra.
Det eneste, I kan, er at se på, mens alle omkring jer dør.
Men I er jo fra Krypton og Mars, så det rører jer sikkert ikke.
De får dem ikke standset.
Undskyld, det er Supergirl. Hun skal tale med Dem.
Supergirl, hvad sker der? Myriad-signalet stiger stadig.
Vi besejrede Non og Indigo,
men vi kan hverken standse bølgen eller starte rumskibet.
Jeg flyver selv Fort Rozz ud i rummet.
Vi må have Myriad væk fra planeten.
Det er ikke en mulighed, Kara.
Ude i rummet er der ingen atmosfære. Der er ingen tyngdekraft.
Du kan ikke få fremdrift, du kan ikke trække vejret,
- og du kan ikke komme tilbage. - Det er den eneste måde.
- Nej. Jeg kan få Max... - Det er der ikke tid til.
Kara, hør nu på mig.
Jeg blev sendt ned for at beskytte Jorden, og det vil jeg gøre.
Du skal love mig en ting.
Du skal love mig, at når du finder Jeremiah,
skal du sige til ham, at jeg blev ved med at gå med brillerne.
Han skal vide, at du og Eliza gav mig et godt liv.
Et liv, jeg aldrig troede, jeg ville finde uden for Krypton.
Han skal vide, at...
At alt det gode, jeg har gjort,
gjorde jeg, fordi du er min søster.
Du var min lærer, Kara.
Du skal have et godt liv.
Du skal finde kærlighed og være lykkelig.
Du skal gøre alle de ting, du ikke kunne gøre som min søster.
Kara...
Lov mig det.
Det kan jeg ikke.
Du skal love mig det, Alex. Vi har ikke lang tid.
Det lover jeg dig.
Godt.
- Nu må jeg af sted. - Hør lige...
Jeg elsker dig, Kara.
Jeg elsker også dig.
Kara?
Hvad skete der?
Du reddede verden.
Og så reddede jeg dig i din kapsel.
Du er ikke den eneste barske i familien.
Og...
den her tilhører dig.
Din mor ville have rost mine evner som rumpilot.
Der er mange derude, som gerne vil takke dig.
Alle ret!
Jeg har talt med præsidenten. Hun står i gæld til dig, Supergirl.
Det samme gør jeg.
Hun bemærkede også det enestående mod, du fremviste, J'onn J'onzz.
Hun giver dig fuld benådning og genindsætter dig som direktør for DEO.
I mit fravær har major Lane udfyldt rollen som direktør
med ekspertise og integritet.
Hvis jeg har lært en ting i mine liv, er det, at ledere er stærkere sammen.
Fra nu af er vi alle på samme hold. Ikke flere hemmeligheder.
Hemmeligheder beskytter ingen.
De underminerer kun det, vi forsøger at opnå.
Fred.
Og skønt vi har besejret Non og Myriad, findes ondskaben stadig,
og vi står over for mange farer.
Vores fjender findes herhjemme, i udlandet
og i himlen over vores verden.
CLARK: MIN HELT
- CLARK! HVORDAN HAR DU DET? - AV! ER DET SÅDAN TØMMERMÆND FØLES?
DU ER DA GJORT AF ET STÆRKERE STOF:
HAR DU LIGE OPDAGET DET?
SERIØST. DU REDDEDE VERDEN: JEG ER STOLT:
Hvad...
- Hvad er det? - En papkasse.
Typisk anvendt til at bære sine få ejendele i,
når man følges hen til elevatoren i skam. Eller med tvang om nødvendigt.
- Hvad laver De? - Hjælper dig med at pakke.
Min...
Frk. Grant, hvad jeg end har gjort,
hvad De end tror, jeg har gjort, så kan jeg forklare.
Hvad er det her?
Det er dit nye kontor.
- Fyrer De mig ikke? - Nej da. Jeg forfremmer dig.
Ker-rah, de seneste to år
har du arrangeret mine rejser helt perfekt og styret min kalender upåklageligt.
Du er blevet den bedste assistent, jeg nogensinde har haft.
Så derfor må jeg give slip på dig.
Hvad skal jeg...
Hvad skal jeg lave?
Ja, først skal du finde en ny assistent til mig.
Og så skal du bruge et par dage på at tænke over, hvad du gerne vil,
og så tænker jeg over, hvad du kan tilbyde,
og så taler vi sammen.
- Mener De det? Lige, hvad jeg vil? - Inden for rimelighedens grænser.
Lønnen bliver ikke meget anderledes.
Slet ikke anderledes, men det er et trin op, Ker-rah.
Det er dig til sidst i Working Girl.
Og hvis du udnytter det, tror jeg på, at du kan ændre verden.
Frk. Grant.
Jeg græder altid til sidst i Working Girl.
Også mig.
Hvis du arbejder hårdt, får du måske en dag et vindue.
Kara.
Skal gaflen ligge til venstre eller til højre?
Gaflen til venstre, kniven til højre. Det er sådan, man spiser.
Hvor skulle jeg vide det fra? Jeg spiser med gaflen i højre hånd.
Det er, fordi du er vokset op blandt ulve.
Seks, syv... Hov, der er dækket til en for meget.
Nej, bare lad den stå. Den er til Jeremiah.
- Når han kommer tilbage. - Det gør han.
- Vi finder Projekt Cadmus og får ham hjem. - Sammen.
Kara, må jeg lige låne dig et øjeblik?
Jeg har taget en masse billeder af Supergirl,
- og det her er helt specielt. - Hvor er du sød.
- Jeg kniber øjnene sammen. - Nej, du smiler med øjnene.
Ligesom du gør nu.
Det gør man, når man er glad.
Ja, Jeg er glad.
- Tak. - Det var så lidt.
Kara, lav champagnetricket!
Kom nu, kom nu!
- Det er så sejt. - Lav dit trick.
Kom nu. Tre, to, en!
Lad os udbringe en skål.
- For Supergirl. - Nej, vent.
For familien. Kærligheden binder os sammen.
For familien!
Hvad var det?
Ikke noget godt.
Den kapsel.
Den er magen til min.
Den er fra Krypton.
Supergirl, pas på.
Du ved ikke, hvad der er i den.
Du godeste.
Oversættelse: Lisa K. Villeneuve, Deluxe
Danish