Kaptajnens log, stjernedato 53896.
B'Elanna Torres har anmodet om tilladelse
til at tage Deltaflyveren og gå på jagt efter dilitium.
Lysende Voyager, langt hjemmefra
fjernt fra Jordens glimtende byer.
Halsstarrige B'Elanna Torres og unge Harry Kim
haster væk fra Voyager om bord på Deltaflyveren i jagten på skatte.
Jeg har trimmet sejlene, men søen er hård. Måske skal vi vende om.
- Jeg ved, hvad jeg gør. - En bølge ramte Deltaflyveren.
- Gå i redningskapslen. - Vi dør sammen.
Ingen skal dø. Af sted!
Unge Harry Kim forlod hende
og B'Elanna Torres blev kastet mod klipperne
klipperne på denne kyst.
Her fandt jeg, poeten Kelis, hende.
Hun var knust, døende.
Hun fortalte mig sin historie
og nu har jeg fortalt jer den.
Glimrende påfund, det med at du selv fandt hende.
Nu da B'Elanna Torres er her, prøver kaptajn Janeway så at finde hende?
- Eller afskriver hun hende? - Hvem ved?
Du, håber jeg. Jeg vil gerne se flere Voyager Evindeligheder.
Inspiration lader sig ikke tvinge.
Én uge.
Eller tre uger... måske to.
Én uge. Fortællingen fortsætter.
Har De bemærket, hvor tynde mine skuespillere er blevet?
De kan spise den her.
Mine herskaber, Vores herre hilser jer.
Vi skal lave et Voyagerstykke til. Så snart jeg har skrevet det.
- Skal vi fejre det, bare os to? - Jeg har ikke tid. Det må vente.
- Hvem er du? - Kelis. Poeten Kelis.
Din tjener.
Min tjener?
Fint, så slip mig fri.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Du forsvinder bare,
som inspiration altid gør.
Du prøver at slå mig ihjel.
Jeg leder varmen væk fra dine årer.
Du har haft feber, siden jeg fandt dig. Blødning hjælper.
- Jeg er sandelig i gode hænder. - Noget siger mig, du tvivler.
Der er nødhjælpsudstyr derovre.
En kasse af metal.
Der ligger en cylinder indeni. Kom herhen med den.
Giv mig den.
Du skal ikke være bange. Der sker dig ikke noget.
Før den hen over mine sår.
- For Evindelige er det vel naturligt. - Hvad kan Evindelige ellers?
Få jorden til at åbne sig og himlen til at falde ned. Som poeterne synger.
Heldigvis er jeg den første, der synger om din klan.
- Min klan? - De Evindelige på Voyager.
- Lysende Voyager langt hjemmefra. - Hvor ved du det fra?
Deltaflyverens logbog, stjernedato 53918.
Harry og jeg flyver til fjerde planet. Der er masser af dilitiumforekomster.
- Forstået. Er warpkernen skadet? - Ja, vi går for raketmotorer.
Kan I spore os?
- Hvor lang tid har jeg været her? - Otte dage.
Jeg gik i bjergene, da jeg så et lys på himlen og hørte en frygtelig lyd.
- Jeg fandt dig og behandlede dig. - Og bandt mig til den her stol.
Når en gave falder ned fra himlen, giver kun en dåre slip på den.
Du har allerede givet mig ét stykke. Historien, som stemmerne fortæller.
- Jeg har stykket det hele sammen. - Er loggen blevet omsat til teater?
"B'Elanna Torres' patrulje". Min herre var imponeret.
Han har en glimrende smag. Tag kniven der og skær mig fri.
- Det ville være uklogt. - Hvorfor?
Min herre vil se flere Evindeligheder.
Derfor har jeg brug for flere detaljer.
- Og dem skal jeg give dig? - Jeg reddede faktisk dit liv.
Jeg skal tilbage til Voyager.
Jeg skal lave et stykke til.
- Hvad vil du vide? - Det hele.
Vi Evindelige har vores regler. Vi kan ikke bare afsløre det hele.
- Hvordan for I vild? - Skær mig fri, så fortæller jeg det.
- Du går ikke fra mig, vel? - Skær mig fri.
Det er dig, der går.
Og bliv væk.
- Computer, tænd underrumssenderen. - Ordren kan ikke imødekommes.
Utilstrækkelig strøm.
- Nu er der slet ingen strøm. - Er du sulten?
- Jeg bad dig blive væk. - Du har ikke spist i flere dage.
Vi må hjælpe hinanden, vi poeter.
Jeg er ingeniør. Jeg reparerer ting.
- Det går vist ikke så godt. - Er du poet eller kritiker?
- Fortæl mig om Jorden. - Skal jeg synge for at få mad?
Det skal vi alle sammen. På den ene eller den anden måde.
Jorden.
Det er en... ø.
En smuk ø, blå og grøn.
- Er Voyager et godt skib? - I en lang række af gode skibe.
- Hvordan for Voyager vild? - Det var Vogteren.
En Evindelig?
Ja, på en måde.
Han forårsagede en storm, der blæste os ud af kurs.
Tom Paris, er du forelsket i ham?
Tak for mad!
Kom med.
Her gemmer vi de ting, vi ikke kan rumme i hovedet.
- En hukommelse. - Præcis.
Har du set sådan en før?
- Vintertårer! - Kan du skaffe mig nogle?
- Det er dilitium, ikke? - Hvor kan jeg finde det?
På min herres jagtterræn. Han slår mig ihjel, hvis jeg går derind.
Og dig... Han vil gerne have fat i en Evindelig.
- Måske er jeg stærkere end ham. - Måske.
Han ville tvinge dig til at slås mod hans fjender. De kæmper konstant.
Kævl om territorier, plyndringer, krige, så snart vejret er til det...
Og det er os, der må betale. Du skal holde dig fra dem.
- Derfor skal du hente dilitium. - Jeg bliver henrettet!
Dilitium... ellers siger jeg ikke et ord mere om "lysende Voyager".
Var det...
Bliv nu ikke fanget.
Nå?
Smukt.
Jeg har en idé til det næste stykke.
Inspirationen kom på besøg. Hvordan lyder det her?
"Redningen af B'Elanna Torres". Lige her om en uge.
Lad os komme i sving.
- Træd af. - Er det alt?
- Slap af, mr. Paris. - Kan vi ikke gøre andet?
- Ikke før sensorerne viser noget. - Jeg laver selv en eftersøgning.
- En ineffektiv plan. - Du kan også blive ramt af hvirvler.
Vi må koncentrere indsatsen herfra. I orden?
Træd af.
Sikkerarmede Paris, bundet af en søvn uden hvile...
Døren går op, og en skygge falder på rorsmanden. Han slår øjnene op.
- 7/9, har du fundet B'Elanna Torres? - Jeg må desværre skuffe dig.
Tættere på.
Tættere på!
Kedeligt nyt bragt af den skønneste af alle budbringere.
Nej, nej, nej!
7/9 er borg, de Evindeliges svøbe.
Du fremstiller hende som en bly jomfru på bryllupsnatten. En gang til.
- 7/9, har du fundet B'Elanna Torres? - Jeg må desværre skuffe dig.
Det er ikke skuespillernes skyld. De Evindelige er svære at forstå.
- Stå stille. Du ødelægger noget. - Ham Tuvok er meget speciel.
- Er det muligt ikke at have følelser? - Ja, det er.
- Virkede det? - Det virkede.
Fint. Computer, aktivér underrumssenderen.
- Hvad skete der? - Styrtet har gjort senderen skrøbelig.
Den kunne ikke klare strømbølgen.
- Vulcanerne... - Så er det nok!
Hvilken metallurgi-teknologi har I?
- Legeringer. Har I stål, bronze... - Bronze.
Fint. Skaf mig en tynd plade. Tre dele tin til fem dele bronze.
- Den ene side skal være guldbelagt. - Jeg har ikke råd til guld.
- Fortæl mig om vulcanerne. - Pladen først.
Alle sover. Jeg skaffer den i morgen.
Vulcanerne?
Har jeg talt forkert, eller har du ikke sovet i ti dage?
Tallet stemmer.
Burde du ikke gå i seng?
Jeg kan fungere uden søvn i mere end to uger.
Man når et punkt, hvor man ikke længere kan tænke klart.
Jeg når ikke et punkt, hvor jeg ikke kan tænke klart.
Skibet er tomt uden dem, ikke?
Hvis jeg får fred til sensoranalysen, kan jeg muligvis finde dem.
Hvis der er andet, du har brug for...
En stærkere te, måske.
Når en ven forsvinder, deles sindet i to.
Man mindes fortiden og frygter fremtiden.
Harry Kim, fændrik.
Kun en dreng, da skæbnen førte dig bort fra Jorden.
B'Elanna Torres, halvt klingon, halvt menneske.
- Jeg er beæret over... - Hvad laver du?
- Er det en tåre? - Ja.
Logiske Tuvok græder ikke. Det er det, der gør ham logisk.
- Alle græder. - På Vulcan ler og græder man ikke.
- Stedet udstråler ro. Ligesom Tuvok. - Det tror jeg ikke på.
- Så lad være. - Publikum vil heller ikke tro på det.
De vil synes, han er kold, eller at jeg spiller dårligt.
Under den kolde overflade vil de se en mand, der lider.
I stilhed og med ubeskrivelig smerte, for sådan er det at være vulcaner.
- Prøv igen. - Kelis!
Hvad er der?
Vores herre er blevet krænket igen. Våbenkammeret er åbent.
- Har man valgt en kampplads? - Ikke endnu.
Så har vi en chance.
- Jeg har brug for hjælp. - Det har du fået. Hvor er metallet?
- Ikke dårligt. - Min herre er blevet krænket.
Han vil tage hævn. Det kan føre til krig.
- Vi Evindelige tager ikke parti. - Jeg beder dig ikke kæmpe.
- Jeg må få ham på andre tanker. - Jeg har ikke magiske kræfter.
Jo, du har.
Det rette stykke kan få ham til at opgive at bruge vold.
Det perfekte stykke kan måske endda forhindre krig.
Jeg kan ikke reparere senderen med det her. Det er ikke rent nok.
Hvis der bliver krig, bliver der sendt spejdere ud i bjergene.
Du bliver opdaget.
Men mit stykke kan forhindre, at det sker.
- Hjælp mig. - Jeg kan ikke gøre noget.
Kom med. Jeg skal vise dig, hvad jeg har lavet hidtil.
Det er vores eneste chance.
Hun er poet østfra. Hun ved alt om de Evindelige.
Hun har viet sit liv til dem. Hun skal hjælpe os.
"Redningen af B'Elanna Torres".
Harry Kim når tilbage til Voyager.
Han fortæller kaptajn Janeway, at B'Elanna Torres er væk.
De finder et stykke af Deltaflyveren.
Derefter...
De leder efter B'Elanna Torres og finder hende.
- Eller også finder de hende ikke. - Ja. Slut. Det lyder da ret ligetil.
Ja, for ligetil. Hvor er forvekslingen, afsløringen og omslaget?
Forveksling: En person, der er en anden.
Afsløring: Øjeblikket, hvor den sande identitet kommer frem.
Omslag: Godt bliver til ondt på et øjeblik.
Find fortællingens sandhed, og de der tricks bliver overflødige.
Jeg ved ikke, hvordan I gør hos jer
men her er poeterne blevet dovne.
De tror, de kan manipulere tilskuerne til at blive bevægede.
Sådan har det ikke altid været.
- Velkommen. - Tak.
"Fortællingens sandhed". Det er gammeldags.
I dag vil folk have spænding, lidenskab.
Nu skal du se, hvad jeg har gjort med kaptajn Janeway og Chakotay.
Nu skal vi gøre et godt indtryk på vores gæst.
Hvorfor skal jeg nægtes det, som er andre kvinder om bord forundt?
Kaptajn...
Din berøring.
Kom ind.
Hvis du havde gode nyheder, ville du smile.
Der er et fremmed transportfartøj, der har hørt Flyverens nødsignal.
Hovedsystemerne er ude af drift. Harry er i redningskapslen.
Raketmotorerne virker. Jeg går ned på en klasse L-planet.
De fik ikke hendes position. Det er ti dage siden.
Harry er i en redningskapsel. Hvor længe kan han overleve?
Mindre end ti dage.
- En klasse L-planet. - Jeg har indsnævret området.
Hvis B'Elanna er nået frem, er Harry måske også.
- Godnat, orlogskaptajn. - Godnat, kaptajn.
Vi holder generalprøve i morgen.
Jeg forstår ikke den sidste Tuvok-scene, og slutningen mangler.
Jeg laver den færdig i aften. Se du bare at få sovet.
- Hvad synes du? - Kaptajn Janeway kysser Chakotay.
Tom Paris kysser 7/9. Hvad gør det godt for?
Vrede er som ild. Kærlighed kan være den regn, der slukker den.
Min herre er fyldt med had. Derfor skal stykket fyldes med kærlighed.
Man kan ikke ændre nogens liv med et par ord.
Jo, man kan. Det er set før.
Ved du, hvad her var for hundrede år siden?
Et tempel. Det var alterstenen.
Hvert år ofrede man en person til ære for vinteren.
Et år, ingen husker præcis hvornår, opførte man et skuespil i stedet.
Og ingen behøvede at dø.
Hvorfor kan mit stykke så ikke erstatte en krig?
Du må finde på andet end at lade Harry Kim kysse søstrene Delaney.
Når man er omringet af fjender
og kæmper mod borg'er eller art 8472
tænker man ikke på kærlighed.
Du er Evindelig. Du må hjælpe mig.
- Jeg beklager, Kelis. - Borg'erne...
Fortæl mig noget mere om dem.
De er soldater. De indgår i en gigantisk hær.
De tænker ens og rejser rundt i skibe, der minder om bikuber.
- Ligesom insektkolonier? - De har endda en dronning.
Det lyder skræmmende.
- Janeway har ikke ødelagt dem. - Hun er Stjerneflådeofficer!
Hun må ikke bruge vold. Hun ville slutte fred med dem om muligt.
Det er det, jeg mangler. En fjende.
Nogen, der forhindrer, at Voyager finder B'Elanna Torres.
Drevet af hævntørst opsøger Janeway borg-dronningen.
Publikum tror, hun vil knuse dem, men...
- Videre. - Omslaget!
Janeway vil til at spidde dronningen, men smider våbenet.
Hun appellerer til, at de skal få afsluttet striden...
...med ord, som alle vil kunne forstå.
Også din herre.
Det er bedre end alt det kysseri.
Bliv og hjælp mig.
- Jeg mangler stadig slutningen. - Du finder på noget.
"B'Elanna Torres dør på tragisk vis".
Det kan du lige vove på.
Jeg fulgte efter og troede, jeg ville finde en elskovsrede.
Sikke en rede.
Du er ikke poet østfra. Du er en af de Evindelige.
- Måske selveste B'Elanna Torres. - Det er jo latterligt.
Han tænker kun på dig.
Vi arbejder bare sammen.
Hvis du kommer til forestillingen, angiver jeg dig til despoten.
Lad os være i fred. Reparér dit skib og forsvind.
En af dine venner?
Harry!
- Giv mig en hånd. - Kom. Hvordan?
Jeg løb ind i noget turbulens, vendte om og fulgte i dit ionspor.
- Jeg landede 200 km herfra. - Er du gået?
Om natten. Jeg sporede dig med håndterminalen.
Jeg har nødrationer, en faser og redningskapslens sender, som...
"Harry Kim, dagens redningsmand". Lige den slutning, jeg ledte efter.
Det afgørende øjeblik. Den sidste scene.
Vigtigere end alt andet før den.
Men hvad sker der?
- Hvor er hun? - Sikkert hjemme hos sig selv.
Hun kommer.
Du lovede en slutning til formiddag, men vi kan ikke nå at lære den.
Jeg finder på noget, bare rolig.
- Skal vi prøve? - Hvorfor ikke?
38. gang er måske lykkens gang.
- Det virker. - Underrumssenderen er aktiveret.
- Vil du have æren? - Voyager, her er Deltaflyveren.
Vores herre er kommet.
- Han er ikke i særlig godt humør. - Det kommer han.
- Ikke med det her stykke. - Det giver ingen mening.
Det skal det. Gå derud.
Ved du, hvor højderyggen slutter?
Skynd dig derhen. Der ligger et fartøj i klipperne.
Gå ind i det og giv det her til vores ven. Du skal ikke være bange.
Tuvok!
- Tuvok! - Fortsæt.
- Broen til Chakotay. - Værsgo.
- Anmoder om afløsning. - Forstået. Jeg er på vej.
Der er nogen, der sender. Det er Stjerneflådefrekvens.
Vent lidt.
Harry og jeg er uskadte. Vi er på en klasse L-planet. Ingen fremdrift.
- Udspring? - 5,2 lysår, F-stjerne, fjerde planet.
Sæt kurs. Højeste warp.
7/9? Deltaflyveren er fundet knust på en klippekyst.
- Og B'Elanna Torres? - Sporløst forsvundet.
7/9, du er mine øjne og ører. Kan nogen finde hende, er det dig.
Hendes øjne og ører.
Og slangen i reden.
Jeg vil ikke finde B'Elanna Torres. Jeg, 7/9, er borg'ernes dronning.
Overrasket? Så skal I se Janeway, når jeg tager hævn over Voyager.
Sig intet. Ellers bliver I også assimileret.
Kaptajn, jeg lyder Dem.
Mine fjender er overalt. Udenfor og indenfor.
7/9 er borg'ernes dronning.
Overrasket? Det var jeg også.
Sig intet til hende, thi da mister jeg min fordel.
Og mit skib.
- Er alt vel? - Vi har det fint.
Rart at høre. Vi ses inden længe.
Du skal ikke være bange.
Hvad er det?
"Uden inspiration forsvinder B'Elanna Torres."
Han truer med at dræbe B'Elanna som stykkets højdepunkt.
- Lad ham da gøre det. - Så han mangler stadig slutningen.
- Du kan være ligeglad. - Nej!
Er det dit alvor?
Harry, har du nogensinde inspireret nogen?
- Det er et mærkeligt spørgsmål. - Ligesom de seneste uger har været.
Han har brug for mig, ellers dør han selv på den scene.
- Transporteren er aktiveret. - Sig, jeg bliver lidt forsinket.
Vent på mit signal.
Min død er irrelevant. Du får aldrig Jorden at se. Du bliver assimileret.
- Og hvis jeg lader dig leve? - Det er også irrelevant.
Det tror du jo ikke på.
Kampen er slut. Gå hjem.
Det er uklogt at lade mig gå. Jeg kan bare angribe igen.
Indtil droner og besætning er døde.
Indtil alt, hvad vi værdsætter, er væk. Undtagen hadet.
Den slutscene ødelægger det hele. Vi må improvisere os frem.
Det er for sent.
- Jeg vidste, du ville komme. - Og jeg bad dig blive væk.
Kom.
Omsider har Voyager nået vore kyster.
Og ikke et øjeblik for tidligt.
Kelis må sige farvel
da B'Elanna Torres forsvinder i et lysglimt.
- På en fjern snedækket tinde... - Nej. Lige her for øjnene af jer.
Vent! Hun er ikke østfra. Hun er en af de Evindelige.
Det er B'Elanna Torres. Jeg har selv set hendes skib.
Syg af jalousi kalder den kvindelige hovedperson sin rival for Evindelig.
Vores herre rejser sig for at standse skuespillet.
Snedigt.
Jeg var lige ved at tro på det.
Fortsæt.
- Bliv. - Voyager har brug for mig.
- Det har jeg også. - Nej.
Alt, hvad du har brug for, er lige her.
Jeg vil føle inspirationen
hver gang jeg tænker på dig.
Beam mig hjem.
Lad mig stige til himmels.
Således reddes B'Elanna Torres, halvt klingon, halvt menneske.
B'Elanna Torres, chefingeniør.
Fortællingerne fortsætter, så længe vi har kræfter til at fortælle dem
og så længe vores herrer er vise og barmhjertige.
Voyager fortsætter sin rejse mod Jordens glimtende byer
hvor fred råder, og hadet ej har hjemme.
Oversat af Marie Christensen