- Der står opvask i replikatoren. - Det er ikke mit.
- Det er en bakteriebombe. - Vi dekontaminerer dig derhjemme.
Næste gang jeg melder mig til to ugers patrulje, så få mig indlagt.
For meget socialt samvær?
Jeg har nydt udflugten. Det var dejligt at lære hinanden at kende.
- Indtil lydbruseren gik i stykker. - Det hører med.
Tænk på vores forgængere. De havde ingen bekvemmeligheder.
- Godt, man ikke delte køje med dem. - Det er et dejligt syn.
- Deltaflyveren lægger an til landing. - Vi har ladet lyset brænde.
- Find champagnen frem. - Er det gået godt?
15 planetscanninger på to uger. Lasten er fyldt med dilitium.
Det kan jeg lide at høre.
Eventyrerne er hjemme.
- Jeg burde tage af sted lidt oftere. - Jeg skal ingen steder foreløbig.
- Hjemve? - Giv mig et bad og en blød seng.
Husk at komme ind til undersøgelse.
Patruljereglementet. I har været væk mere end to uger.
- Hvem vil begynde? - Du hører nærmere i morgen.
Udskyd ej til i morgen, hvad du kan gøre i dag. Orlogskaptajn? Mr. Paris?
- Jeg har en overraskelse. - Er den fræk?
- Luk øjnene. - Det lover godt.
Kom.
Hvad siger du?
- Et fjernsyn! - 1956. Jeg har selv samlet det.
Det er fjernkontrollen. Man vælger kanal her.
- Fjernbetjeningen fandtes bare ikke. - Kunstnerisk frihed.
- Tegnefilm. - De lå i skibets database.
- Hvad er det? - En såkaldt reklame.
Man lagde dem ind i programmerne. Lidt forvirrende, men helt autentisk.
Jeg har endda replikeret popcorn.
- Der mangler bare en enkelt detalje. - Hvad?
- Du har glemt øllen. - Det er der råd for.
Ellers har doktoren bare holdt foredrag om Deltakvadrantens insektliv.
Det var ret kedeligt, indtil fændrik Farley begyndte at snorke.
Alle begyndte at grine, bare ikke doktor.
Ishockey!
Men så brød warpkernen sammen, og vi blev invaderet af borg'er.
- Du hører overhovedet ikke efter. - Se lige der!
Måske var det en dårlig idé.
Tom?
Det må have været lidt af en drøm.
Jeg befandt mig på en slagmark.
Jeg blev ramt lige... her.
- Man har altid sagt, at tv var usundt. - En tegnefilm får mareridtet væk.
Nej!
Jeg tror, jeg har fået nok.
- Det lyder som et angstanfald. - Jeg har aldrig lidt af klaustrofobi.
- Hvad kan grunden være? - Tja...
To uger med 18 timers arbejde hver dag.
Tilbage på Voyager bliver du "fændrik Frisk", ivrig efter at tage fat.
- Der var plasmalækage på dæk 5. - Du lider af overanstrengelse.
Jeg tilråder, at du tager fri i to dage. Jeg kan også sige tre.
Du vinder. Jeg er temmelig træt.
Velkommen tilbage.
Hej.
- Var det en god tur? - Herlig, tak.
- Du ser træt ud. - Det er bare rumfærgelag.
- Skal du ikke til geometritime? - 7/9 har givet mig en særopgave.
Jeg skal lave en firkant, men uden at bruge replikator.
Jeg kan jo bruge nogle grøntsager. Gulerødder og selleri?
Neelix...
Gulerødder og selleri, god idé.
- Vil du hjælpe mig? - Jeg har ikke tid i dag.
I aften?
Det går vist heller ikke. Jeg har meget travlt.
Så kan jeg jo hjælpe dig.
- Hvad er det? Av! - Lad mig se din hånd!
- Du skal på infirmeriet. - Der skete ikke noget.
Duk dig. Bliv bag mig. Duk dig!
- Lig stille. Jeg kan hjælpe dig. - Jeg vil ikke have din hjælp!
- Indstil skydningen. - Vi bliver angrebet, sir.
- Hvor er Saavdra? - På basen.
- Vi skulle bare evakuere kolonien. - Det var, før nakanerne angreb.
- De er civile. - Civile med partikelvåben.
Tuvok til Chakotay.
- Orlogskaptajn? - Ja?
- Der er problemer i messen. - Jeg er på vej.
- Sig, de skal indstille angrebet. - Læg våbnet, så vi kan hjælpe dig.
Hold jer væk. I rører hende ikke!
Tilbage!
Han hallucinerer.
Neelix, det er orlogskaptajn Chakotay. Lad Naomi gå. Det er en ordre.
Saavdra skal først indstille angrebet.
- Hvis jeg sniger mig ind bagfra... - Jeg vil prøve noget andet først.
Hør på mig, Neelix. Saavdra har beordret våbenhvile.
Kolonien er sikker. Slaget er forbi.
Hvorfor kan jeg stadig høre våbenild?
Det er triumfskud. Slaget er forbi.
Søde Neelix!
- Jeg beskytter Naomi. - Hvem siger, det ikke er en fælde?
Jeg er på din side. Jeg vil også have afsluttet konflikten.
Lad hende gå. Det er sikkert nu.
Myrderierne er forbi.
- Han har fået noget beroligende. - Hvad skyldes det?
Epinephrintallet er stærkt forhøjet.
Det ligner en form for posttraumatisk stresssyndrom.
Jeg drømte også, at jeg var i krig. Samme krig, som Neelix deltog i.
Harry Kim havde et angstanfald. Mr. Paris har jeg ikke talt med.
Tre medlemmer af samme patrulje. Var der nogen problemer?
- Nej, det gik fuldstændig glat. - Det modsiger hukommelsessporet.
Det er virkelige erindringer, ikke fantasi.
Måske blev I manipuleret til kamp. Vi har før fået pillet ved hukommelsen.
Vi rekonstruerer missionen. Se, om Flyverens sensorlog afslører noget.
- Hvornår er Neelix på benene igen? - Jeg kan godt vække ham nu.
I har hver jeres brik til puslespillet. Lad os prøve at sætte dem sammen.
Jeg kan kun huske fragmenter.
Jeg var på en planet, i kamp. Jeg aner ikke, hvordan jeg var endt der.
Da jeg var i jefferiesrøret, hørte jeg våbenild, skrig...
Folk skreg. Jeg blev hunderæd.
- For hvad? - Det ved jeg ikke.
- Jeg blev skudt. - Der er ingen sår.
Måske har man maskeret både hukommelse og fysiske skader.
- Kan I huske, hvem I kæmpede mod? - Det var mørkt. De var svære at se.
- De skød mod os. - Naka... Nakana...
Nakanere. De hed nakanere.
Ja, de boede i en øde koloni. Vi skulle evakuere dem.
- De sloges mod os. - Hvorfor adlød de ikke bare?
- Vi havde ikke ret til at være der. - Det var til deres eget bedste.
- Hvorfor skulle kolonien evakueres? - Det havde vi fået ordre til.
Af hvem?
- Saavdra. - Kommandør Saavdra.
- Vi var en del af en angrebsstyrke. - Var I under tvang?
- Nej! Vi meldte os frivilligt. - Det tvivler jeg stærkt på.
- I blev tydeligvis manipuleret. - Nej! Nu kan jeg huske det.
Vi skulle planlægge evakueringen. De og mr. Paris var til stede.
- Det var en kommandopost. - Klokken var 02.00.
Vi havde været vågne i flere dage. Vi var udmattede.
- Hvad siger spejderne? - Nakanerne er ubevæbnede.
Når skjoldgeneratorerne er lammede, går enhed 5 og 6 ind.
De bliver ikke glade for at se os, så lad være med at provokere dem.
Jeg vil ikke se nogen faldne på nogen af siderne.
- Terrænet er meget fladt i sektor 14. - Den perfekte landingsplads.
Få kolonisterne om bord, når vi har sikret landsbyen.
Prøv at berolige dem. De skal forstå, at det er en midlertidig flytning.
At de er tilbage om nogle få uger. Forstået?
- Problemer? - Kun ét.
Vi trænger til søvn. Lad os vente til daggry.
- Kolonien skal være sikret i dag. - Det kan vente et par timer.
Desværre.
Men når vi er færdige, var en uge på Toranius Prime måske noget?
- Jeg har aldrig været der. - I forhold til det her er det paradis.
Missionen fortsatte som planlagt. Vi gik ind i kolonien.
Vi indkredsede nakanerne. Jeg troede, de ville gøre modstand.
Så kom vi til den sidste indhegning. Kan I huske det?
- Den var tom. Hvor var de? - 24 kolonister manglede.
Vi troede, spejderne havde taget fejl. Vi burde have anet uråd.
Denne vej. Hold rækken.
Evakueringsholdet til basen. Vi er klar til transport.
- Jeg må finde min mand. - Han er med i et af fartøjerne.
- Hvilket et? - Vi skal nok finde ham.
Ned!
Base! Vi bliver angrebet!
De forsvundne kolonister var bevæbnede. De skød først.
Det ved vi ikke. Måske var det en af os. Af ren og skær træthed.
- Det undskylder ikke det, vi gjorde. - Hvad gjorde I? Hvad skete der?
Fremad. Bliv sammen.
Bliv sammen.
Ned!
Lad være med at løbe!
Vi havde ikke noget valg. De slagtede os!
- Vi havde ikke ret til at myrde dem. - Jeg kunne ikke holde på børnene.
Jeg løb også. Lyden af faserild, folk, der råbte... Jeg måtte væk.
- Du må ikke gøre os noget! - Kom ud, hvor jeg kan se jer.
- Kom så! - Han gør ikke noget.
Sig mig, hvordan jeg kommer ud af tunnellerne, så slipper I.
Sig det!
Gå tilbage, hvor du kom fra. Gå til venstre ved anden forgrening.
Du kommer ud til floden.
Han ville slå mig ihjel. De hørte ikke efter!
Hvorfor hørte de ikke efter?
Vi dræbte 82 civile den nat. Ingen overlevede.
Kaptajnens log. Vi er i systemet, som patruljen kortlagde.
Vi håber at finde forklaringen på erindringerne om massakren.
Ja...
Ja!
- Jeg så dig ikke til morgenmaden. - Jeg var ikke sulten.
- Har du fået sovet lidt? - Fem-seks minutter.
Jeg fandt et afsnit af "De uovervindelige".
Elliot Ness fanger en, der hedder Al Caypone.
Capone. Måske senere.
Du skal spise noget. Pizza?
Det er sødt af dig, men jeg vil helst være alene.
- Tom... - Nej! Jeg vil ikke trøstes lige nu.
- De sidste dage har været svære. - "Svære"! Det er ikke ordet.
- Jeg myrdede 82 uskyldige. - Det ved du ikke.
- Jeg kan huske det. - Minderne kan være blevet ændret.
Jeg kan se ligene. Jeg kan høre skud. Jeg kan mærke, hvor jeg blev ramt.
- Hvor er såret? - Jeg ved det ikke.
Overvej muligheden af, at det slet ikke er sket.
Vi leder videre. Vi har ikke analyseret alle sensordata.
Jeg kan ikke koncentrere mig om sensormålinger lige nu.
Lad være at presse mig. Du skal ikke hjælpe mig!
Undskyld.
Du ved, hvor du kan finde mig.
Det var jeres første stop. En klasse M-planet med én måne.
- Var der nogen nede på overfladen? - Nej, vi kredsede kun i en time.
- I mødte dette fartøj, da I fortsatte. - Kaptajn Bathar af Hodos.
- Fotogen. - Han solgte et middel mod ældning.
- Købte du noget? - Det var bedst som skocreme.
Videre.
Andet stop.
Tarakis.
Planeten hedder Tarakis. Jeg har været der.
Hvad laver du? De er jo døde!
De har aldrig været her. Vi gik ind i kolonien, men de var væk.
Det er der ingen, der tror på. Jeg vil ikke være med til at lyve.
- Vi myrdede dem! - I selvforsvar.
Lyt ikke til ham. Folk skal vide, at vi gik i panik. Det forstår de godt.
Nej, de gør ikke. Væk. Væk, sagde jeg!
- Hvor længe har jeg været her? - I tre timer.
De fik hallucinationer. Jeg måtte bedøve Dem.
Jeg var der. Jeg var i kolonien.
- Sammen med Saavdra. - De var ikke den eneste.
Der er 39 af os, der har samme erindring.
Hele besætningen er ramt.
De har samme symptomer. Øget hukommelsesaktivitet, mareridt...
Jeg kan forstå, at patruljen blev ramt
men disse mennesker var ikke nær systemet.
Vi har analyseret sensordataene. De viser ingen spor af krig.
Drømmen var så livagtig. Den forekom fuldstændig virkelig.
Men jeg nægter at tro, at vi kunne...
Erindringerne er skadelige for besætningen.
Syndromet bredte sig, da vi kom ind i systemet. Lad os ændre kurs.
Nej.
Hvis massakren fandt sted, er der en ansvarlig. Jeg vil vide, det ikke er os.
Deres dømmekraft er svækket af skyld over noget, der ikke er sket.
At besætningen er i fare kan ikke diskuteres.
- De ser sløj ud, fændrik. - Ja.
Jeg har også haft det bedre, men vi skal nok klare det.
Massakren fandt sted på Tarakis. Slå rød alarm og sæt kurs.
Noget nervedæmpende. Det holder erindringerne nede.
Dine livretter. Talaxisk stuvning og terranøddesoufflé.
Souffleen er faldet sammen, men næringsværdien er den samme.
Det ser lækkert ud.
Naomi Wildman siger, man bliver i bedre humør af at spise dessert.
Jeg må have skræmt Naomi fra vid og sans i kabyssen.
Hun er mere bekymret for dig. Hun vil gerne besøge dig.
Nej. Ikke sådan som jeg har det.
- Måske skræmmer jeg hende igen. - Så hilser jeg hende fra dig.
7...
Da du var borg, deltog du i nogle ubehagelige aktiviteter.
Jeg assimilerede flere millioner.
Ikke for at såre dig
men skammer du dig nogensinde over det, du gjorde?
- Jævnligt. - Hvordan kommer du videre?
- Du har jo gjort noget frygteligt. - Jeg har ikke noget valg.
- Er skyldfølelse irrelevant? - Tværtimod.
Angeren minder mig om mine handlinger og hindrer en gentagelse.
Skyld kan være en vanskelig, men nyttig følelse.
Den er i hvert fald vanskelig.
- Er der også chokolade i? - Jeg ændrede opskriften lidt.
Jeg håber ikke, det gør noget.
Slet ikke.
- Tarakis ret forude. - Skjolde. Vær klar med våbnene.
På skærmen. Scan efter fartøjer.
Der er ingen.
Gå i kredsløb. Gør det, mr. Paris.
- Livstegn? - Planeten er ubeboet.
Den ser ud som forleden.
- Spor af våbenild eller fasere? - Nej.
Kør en fuld spektralscanning. Led efter alt ud over det sædvanlige.
- Intet på de geometriske sensorer. - Jeg får en kraftsignatur ind.
- Kilde? - Uvist. Signalet er ustabilt.
Det kommer fra det nordligste kontinent. Koordinat 172.5.
Fasere.
Et kvalificeret gæt, men det ligner ikke en krigszone.
Det virker nu bekendt. Jeg kan kende de der bjerge.
- De træer var her ikke. - Afsøg området.
Fændrik?
Tunnellen... Den er i nærheden.
Den, hvor jeg...
- Hvordan kom du derned? - Via en indgang i nogle klipper.
En svag energisignatur.
Den vej.
Herovre.
- Der er beviserne. - Vi går forsigtigt videre.
Hold vagt.
- Jeg... jeg kan ikke. - Bevar roen.
Tag nogle dybe vejrtrækninger.
De stod derovre.
Levn af to humanoider. Men du forvoldte ikke deres død.
De døde for over 300 år siden.
Jeg tror, vi har fundet vores krig.
Den rummer en synaptisk sender, som skal udsende en neurogen puls.
Alle, der passerer systemet, vil opleve massakren ligesom os.
Prøv at køre skrifttegnene gennem oversættelsesmatrixen.
"Ord alene beskriver ikke lidelsen. Ord forhindrer ikke en gentagelse."
"Bag ord ligger oplevelse. Bag oplevelse ligger sandhed."
"Gør denne sandhed... til din."
Det er et mindesmærke. Vi blev ikke ført bag lyset. Vi så en massakre.
Vi blev tvunget til at genopleve den, og halvdelen af os har fået traumer.
Det var måske meningen. Jeg glemmer ikke det, der skete.
Kan du se, hvem der byggede den?
Nej, den er forsømt. Kraftcellerne er nedbrudte.
Derfor er erindringerne sporadiske. De skulle have været i rækkefølge.
Lad os prøve at lukke den, så andre ikke skal igennem det samme.
Kathryn...
Ja, selvfølgelig.
Selv om vi lukker senderen, vil I stadig kunne huske massakren.
- Men andre rejsende bliver skånet. - Alle spor af det skete forsvinder.
- Monumentet bliver stående. - Det fortæller ikke historien.
Nogen har brugt tid på at bygge den sender. Vi kan da ikke lukke den.
- Havde de ret til at gøre os fortræd? - De ville forhindre en gentagelse.
- Vi begik jo ikke den ugerning. - Sådan lærer man at lade være.
Hvis vi fjerner sporene, er vi ikke bedre end Saavdra.
- Det var ikke vores skyld. - Rent logisk...
- Det handler om at huske! - Visse ting er det bedre at glemme.
Ikke det her.
Jeg lod stå til én gang. Det gør jeg ikke igen.
- Jeg lod Saavdra pulverisere ligene. - Det var jo andres erindringer.
Ligesom obelisken ved Khitomer og markerne ved Gettysburg.
Det var også andres erindringer.
De 82 kolonister, der døde her, fortjener deres mindesmærke.
Vi lukker ikke senderen. Er det forstået?
- Skal vi lade den være? - Vi reparerer den.
Oplad kraftcellerne. Den skal kunne køre i yderligere 300 år.
Vi lægger en advarselsbøje ud, så man ved, hvad man kan vente.
Træd af.
Vi er klar, kaptajn.
Det var værst for jer fire.
Men var I ikke stoppet her, var de døde blevet glemt.
Hvis de kunne, ville de takke jer.
Janeway til Voyager. Gør klar til kraftoverførsel.
Fem, der skal beames op.
Oversat af Susanne Nielsen