For ti måneder siden blev Voyager trukket ind i Deltakvadranten
- af Vogteren. - Der er ikke nok tid!
Da han døde, gik Voyagers mulighed for at komme hjem tabt.
Men han afslørede en mulighed.
Der er en til som mig.
Hun rejste for flere hundrede år siden, men hun er derude et sted.
TI MÅNEDER SENERE...
Luk op for indtrykkene omkring dig.
Tankerne, sindene, der er på dette skib.
Hvad hører du?
Stemmer... Så mange stemmer.
Jeg tror, du fornemmer tankerne fra besætningsmedlemmer om bord.
- Hvad skal jeg gøre? - Prøv at isolere en stemme.
Forestil dig, du lytter til en symfoni og fokuserer på et enkelt instrument.
Det virker.
Prøv at bevare din følelsesmæssige ligevægt.
Tænk ikke på succes eller fiasko.
Rør ikke bakkenbarterne.
Det er Neelix! Jeg kan høre Neelix' tanker.
Det er ikke uventet.
Din tilknytning til ham har måske påvirket dit fokus.
Min hovedbund klør. Måske skulle jeg fortælle ham om hans shampo.
- Jeg tror, han bliver klippet. - Han har studset ørehårene!
Jeg sagde til ham, at ørehårene havde den perfekte længde. Ikke ørehårene!
Hvis du skal skærpe dine evner, må du beherske disse udbrud.
Udbrud? Jeg fnisede.
I morgen vil jeg lære dig en vulcansk teknik
som vil hjælpe dig med at undertrykke din fnisen.
- Tak, Tuvok. - Gå bare.
- Du kommer for sent. - Undskyld, min time trak ud.
I dag, i går og i forgårs. Man skulle tro, han var mere punktlig.
- Jeg skal nok holde øje med tiden. - Hvordan gik undervisningen?
Fantastisk. Tuvok hjælper mig med at fokusere.
Vi arbejdede med mine prækognitive evner.
- Det lyder spændende. - Han siger, jeg gør store fremskridt.
Det tvivlede jeg ikke på.
Men jeg ville være glad, hvis du ikke lod studierne forstyrre...
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
- Livstegn? - Tilsyneladende.
Men før jeg kunne analysere dem, forsvandt de.
Jeg scanner resterne på alle biospektrale frekvenser.
Den er helt død.
Det er svært at tro, at den sten var levende i flere sekunder.
Uanset om den er død eller levende
er det resterne af et fremmed væsen.
Det er nok klogt at anbringe den i et afgrænserfelt.
Ja, men først vil jeg se på...
Jeg opfanger sporocystiske livstegn.
Vogteren var sporocystisk.
Men livstegnene kommer ikke fra resterne.
De reagerer på en ekstern energikilde. En anden livsform.
- Hvor? - Lad os finde ud af det.
Janeway til broen.
- Scan efter sporocystiske livsformer. - Javel, kaptajn.
Jeg har det.
En sporocystisk energiudladning cirka ti lysår borte.
Men jeg kan ikke lokalisere den.
- Livstegnene er borte. - Disse rester
kunne reagere på Vogterens mage.
Måske kunne vi bruge dem til at opspore hende.
Hvis vi kan finde hende, kan hun måske sende os hjem.
Torres til Janeway.
Resterne er i et heksagonalt felt.
Når der er sporocystisk energi, vil feltet afsløre kilden.
- De bruger det som kompas. - Præcis.
Hold os underrettet.
Vogteren var et væsen med betydelig kraft
og vi var underlagt hans nåde. Jeg vil nødig gentage den oplevelse.
Og hvis vi møder hans mage, skal vi være mere jævnbyrdige?
Netop. Jeg har studeret doktorens biokemiske analyse af resterne
og jeg tror, vi kan lave en sporocystisk gift
som kan svække livsformen.
Det lyder som en fornuftig forholdsregel.
Jeg opfanger sporocystisk energi.
Chakotay til maskinrummet. Virker jeres kompas?
Afvent. Aktivér feltet.
Jeg kan ikke finde kilden. Forøg rumopløsningen.
Rumopløsning på fuld styrke.
Livstegnene bliver svagere, og jeg kan ikke få fat i koordinaterne.
Øger signalet igen.
Vi har det, kaptajn. Kurs 272.19.
Forstået. Mr. Paris, sæt kursen og gå til maksimum warp.
Vi opfanger en kunstig struktur på langdistance-sensorerne.
- Det lader til at være en rumstation. - Gå ned til impuls og vis den.
- Det ligner Vogterens installation. - Formen er den samme.
Men den er kun en tiendedel så stor.
Er der nogen sporocystiske livsformer?
Nej, men jeg opfanger mere end 2000 kulstofbaserede livsformer.
De lader til at være... Vent lidt.
Bekræfter.
Kaptajn... de er ocampaer.
- Vi nærmer os stationen. - Stands motorer. Praj dem.
Intet svar. Jeg aflæser en energibølge.
- Muligvis våben. - Skjolde!
- Afgjort våben. - Skjoldene holder.
- Besked fra installationen. - Lad os høre den.
I er uønskede her.
Vi udgør ingen trussel. Jeg er kaptajn Janeway...
Nu er I advaret.
- Er det ocampaer? - Ja, en hel koloni.
Ifølge sensorerne er stationen mindst 300 år gammel.
Kes, er der nogen ocampa-historier om folk, der forlod jeres planet
eller blev bortført af fremmede?
Nej. Tanken om, at de kunne være andre steder end i hjemmeverdenen
er aldrig blevet overvejet. Jeg troede, jeg var den eneste.
Eftersom du er den eneste på Voyager, skal du fungere som mellemmand.
- Gerne. Hvad skal jeg gøre? - Først skal vi arrangere et møde.
Lad os se, om det lykkes. Praj installationen.
Det her er irriterende. Hvis I tvinger os til at tage yderligere skridt...
Jeg har en her, som ønsker at tale med jer.
Jeg hedder Kes. Jeg er ocampa.
- Det er et trick. - Nej, det er ikke et trick.
Hvad skulle en ocampa lave på et fremmed stjerneskib?
Det er en lang historie.
Men jeg vil gerne vide, hvad en ocampa laver på en fremmed rumstation.
- Det er også en lang historie. - Så foreslår jeg, at vi mødes.
- Må vi besøge jeres station? - Nej, men jeg kommer til jeres skib.
Vi har identificeret en sporocystisk livsform.
- Vi har ledt efter den i flere måneder. - Hvorfor? For at ødelægge den?
Nej, tværtimod. Vi mener, at dens teknologi kan hjælpe os hjem.
Kaptajn, ved De, hvordan Deres skib opfattes?
At når det dukker op, frygter folk ødelæggelse?
- Det er kendt som "Dødsskibet". - Hvabehar?
I er berygtede. I dræbte Vogteren
erklærede krig mod kazonerne, plyndrede planeter...
Intet af det er sandt. Vi har kun angrebet i selvforsvar.
Og Vogteren døde af naturlige årsager.
Mr. Tanis, prøv at forstå. Vi ønsker kun at finde dette væsen.
Jeg vil tale med dig alene.
Vi ved, at hun er i denne region. Kan I hjælpe os med at finde hende?
Jeg vil gerne tale med Tanis alene.
Udmærket.
- Hvorfor skulle jeg tro på dette? - De er gode mennesker.
De reddede mit liv og udsatte sig selv for stor fare. De ville ikke lyve.
Jeg medgiver, at disse folk ikke er, som jeg ventede.
Men det er endnu mere uventet at finde dig her, Kes.
Jeg vidste ikke, at en ocampa havde forladt hjemmeverdenen for nylig.
Jeg har tusind ting at spørge dig om.
Og jeg skal prøve at svare.
- Er det her, du opholder dig? - I dette værelse?
Nej. Det er her de ledende officerer normalt mødes.
Jeg vil se, hvor du bor. Jeg vil se det sted, som er noget særligt for dig.
- Har du lavet alt dette? - Det meste har jeg lavet.
Det er godt klaret at få noget så smukt ind i et sted, der er så sterilt.
Sterilt? Voyager?
Se dig omkring, Kes. Dette er et koldt og goldt sted.
Der er mere end 150 mennesker her.
Der er mennesker, men det er så lidt liv.
En del af mig græder over at se dig her. Du er så isoleret.
Korridorer og skotter, som afskærer dig fra verden.
Du bor på en rumstation. Hvori består forskellen?
Tro mig, det er meget anderledes. Du er meget ung, ikke?
To år.
Ville det overraske dig at høre, at jeg er 14 år?
Det er umuligt. Den ældste ocampa blev kun ni år.
Du ved så lidt om dit eget folk.
Der er så meget, du skal lære om dig selv, om galaksen...
Dit liv på dette skib holder dig tilbage.
Disse mennesker hjælper mig. Jeg er medlem af besætningen.
Vi var nok som dig engang. Uskyldige, naive.
Men da Suspiria førte os hertil for 300 år siden
lærte hun os, hvordan man bliver stærkere.
Suspiria. Er det jeres Vogter?
Vi tænker ikke på hende som en vogter. Hendes art hedder nacenerne.
Så kender du hende. Hvor er hun?
Tæt på. Men hun er så forskellig fra det væsen, I kendte.
Han var kun optaget af at bevare status quo.
Han gjorde vores folk servilt og svagt.
Suspiria lærte os at udvikle vores psykokinetiske evner
som havde slumret så længe.
Vores evner rækker langt ud over, hvad du kan forestille dig.
Såsom?
Vi kan forlænge livet. Og det er kun begyndelsen, Kes.
Jeg må tilbage til stationen. Vi tales ved.
Du har vist etableret en dialog med Tanis.
- Glimrende begyndelse. Godt arbejde. - Tak, kaptajn.
Kes...
- Er der noget galt? - Ikke rigtig.
Jeg er bare lidt overvældet.
Jeg har altid troet, at vi havde større potentiale
at vores mentale evner kunne højnes.
Nu har jeg mødt en, der har gjort det
og jeg ved ikke, om jeg skal være begejstret eller bange.
En ikke-emotionel reaktion ville være mere nyttig.
Men eftersom du ikke er vulcaner, er det passende med en blanding.
Det er spændende, og jeg glæder mig på dine vegne.
Men husk på, at vi ved meget lidt om disse ocampaer.
Vær forsigtig med, hvad du indlader dig på.
Ja. Men jeg nærer tillid til ham.
Jeg har mødt ocampapigen. Hun har potentiale.
Jeg er ligeglad med pigen. Hun er din. Giv mig skibet.
Det smager lækkert! Mr. Tanis, passer det, at De er 14 år?
Ja, det er ret almindeligt blandt mit folk her.
Suspiria hjalp os med at udvikle teknologi, der forlængede livet.
Min far blev 20 år.
- Ville jeres teknologi virke på Kes? - Muligvis.
Bor Suspiria på en anden installation?
Intet så legemligt som den. Hun er ren sporocystisk energi.
Hun antager kun fysisk form for at kommunikere.
Er hun i vores rumtidskontinuum?
Jeg ved det ikke. Hun kommer, når vi har brug for hende.
Jeg fører jer til mødestedet. Jeres spørgsmål skal nok blive besvaret.
Du vil nyde at møde hende. Ligesom de andre ocampaer.
- Jeg ville gerne besøge stationen. - Hvorfor ikke blive hos os?
Blive?
Ja, du kunne lære meget af os, og vi af dig.
Vi har ikke været i kontakt med vores hjemmeverden i århundreder.
- Vi vil godt høre om vores artsfæller. - Det lyder dejligt, men...
Du behøver ikke beslutte noget så afgørende lige her og nu.
- Tænk over det. - Hun har ret. Det haster ikke.
Tak. Jeg vil gerne høre mere om dine mentale evner. De er så store.
Undervurdér ikke dit potentiale. Dine evner modnes hurtigt.
Jeg kan måske hjælpe dig.
Med al respekt for mr. Tuvok ved jeg mere om ocampa-sindet.
- Jeg vil meget gerne høre mere. - Godt. Måske senere i aften.
Det er en meget stærk sporocystisk gift.
Jeg analyserede Vogterens rester og opdagede et kritisk enzym.
Denne energi nedbryder det enzym.
- Det medfører midlertidig lammelse. - Ifølge Tanis vil hun os intet ondt.
Det er kun en sikkerhedsforanstaltning.
Udmærket. Fortsæt.
Se din hånd for dig.
Ræk ud og tag tekruset.
Ræk ud med dit sinds fingre. Grib om det.
Har du det?
Jeg kan mærke håndtaget, men jeg kan ikke flytte det.
Prøv ikke at flytte det. Tag en tår af det.
- Se selv. Du kan godt. - Jeg prøvede ikke at flytte det.
Nej, du prøvede at drikke af det. Hvad ville du gøre for at drikke?
- Jeg ville række ud og tage det. - Netop.
Men du ville ikke tænke over det. Du ville bare gøre det.
Det er det, du lige har lært. Fokusér på målet, ikke opgaven.
Da du ønskede teen, kom den til dig.
- Undskyld mig... - Vi er ikke færdige.
Jeg ved, du er træt, men du skal prøve en ting mere.
Den er kold. Ville den ikke smage bedre, hvis den var varm?
Se hinsides væsken. Ikke med dine øjne, med sindet.
Dine øjne viser dig kun virkelighedens overflade. Se længere ind.
Der er ingen væske. Der er intet krus.
Der er kun en samling molekyler og atomer, der vibrerer...
- Jeg ser dem. De bevæger sig knap. - Det er, fordi de er kolde.
- Hvordan ville du varme dem op? - Med ild.
Netop. Med ilden i dit sind.
Hvordan?
Fokusér på målet, ikke opgaven.
Tænk ikke på at skabe ilden, bare brug den.
- Nu forstår jeg. Det er så enkelt. - Netop.
Men det rækker for i aften. I morgen går vi videre til næste niveau.
Godnat.
- Må jeg sige noget nu? - Selvfølgelig, Neelix.
Jeg er stolt af dig. Jeg vidste, at du kunne gøre det.
- Dette er en ny begyndelse for dig. - Ja. Hvad nu, hvis jeg rejste?
Rejste?
Til ocampa-stationen. Hvis jeg valgte at bo hos Tanis og de andre
ville du så tage med?
Jeg ville følge dig overalt.
Kaptajnens log, supplerende.
Vi er ankommet til mødestedet. Regionen, hvor Suspiria er.
Intet på sensorerne, kaptajn.
- Må jeg bruge jeres udstyr? - Selvfølgelig.
Jeg har udsendt en underrumsbølge.
Suspiria skulle reagere inden for 47 timer.
- Vi siger til, når hun ankommer. - Det er ikke nødvendigt.
Jeg ved det, når hun er her.
Tanis har lært mig psykokinetisk manipulation af stof.
Det er et stort skridt for en, der endnu er udisciplineret.
Men min nysgerrighed er vakt.
- Med forlov? - Værsgo.
Han lærte mig at bruge ilden i mit sind.
Fascinerende. Men jeg vil anbefale varsomhed, indtil du mestrer...
Jeg må standse ilden. Hvordan standser jeg ilden?
Tuvok? Kan du sige, hvad jeg skal gøre?
Tuvok!
Løjtnant, kan De høre mig?
- Hvad skete der? - De havde en hypertermisk tilførsel.
Deres blodtemperatur steg med 37 grader.
De var i chok, og jeg genoplivede Dem.
Jeg sætter Dem på let tjeneste de næste tre dage. Prøv at hvile.
Det bliver ikke nødvendigt.
Mine vulcanske helbredelsesteknikker kræver ikke rekonvalescens.
Vulcanere er håbløse patienter.
Godt, men hvis De får kvalme eller bliver svimmel, så kom til infirmeriet.
Selvfølgelig.
- Tuvok, jeg er så... - Du føler nok anger, muligvis skyld.
Se på det som en erfaring.
- Jeg havde nær slået dig ihjel. - Korrekt. Men det gjorde du ikke.
Prøv at huske det. Vi ses i morgen klokken 15.00.
- Du vil vel fortsætte? - Vil du stadig undervise mig?
Denne oplevelse viser, at du har brug for mere instruktion.
Og jeg ville beklage ikke at fortsætte som din instruktør.
Tak, Tuvok.
Hvordan har vulcaneren det? Kommer han sig?
- Har du hørt det? - På en måde.
- Jeg var klar over, hvad der skete. - Han kommer sig.
- Jeg ved ikke, om jeg er parat. - Hvad er der i vejen?
Hvis jeg ikke kan kontrollere mine evner, kan der ske andre ulykker.
Det bliver ikke lettere, Kes.
Du demonstrerer allerede evner, du slet ikke havde forestillet dig.
Snart vil du se på de andre her på skibet, som de ser på kæledyr.
De er ikke kæledyr. De er mine venner.
Jeg er sikker på, du holder af dem. Jeg er sikker på, de er pragtfulde.
Sådan virker de i hvert fald
men du må acceptere, hvor anderledes du er.
Folkene her er fanget i deres primitive kranier
og er afhængige af væv og knogler til at opfatte universet.
De ved ikke, hvad det er at se hinsides det fysiske.
Rør det. Sådan forstår de deres univers.
De rører blomsten, og nerveimpulser meddeler hjernen det
og i deres sind mærker de kronbladenes fugt
bladenes form, tornenes skarphed
og de tror, de ved, hvordan den mærkes, men det gør de ikke.
Rør den.
Ræk ud med dine tanker. Mærk den før første gang.
Tænk kun på blomsten.
Der findes kun den i universet. Kend den.
Kend den på en måde, kun en ocampa kan.
- Kan du se den? - Ja.
Det er mere end at se. Det er mere end at røre. Jeg kender denne blomst.
Du kan gøre mere. Ræk ud. Mærk alt livet i dette værelse.
Ja, jeg kan mærke det. Jeg kender dem alle. De er så smukke.
Det kan blive endnu smukkere. Hent ilden.
Hvordan føltes det?
De er døde.
De er alle døde. Utroligt.
Du mærkede liv. Du omfattede dets væsen med dit sind
og du forvandlede det.
- Der er intet andet som det. - Jeg slog planterne ihjel.
Ligesom jeg næsten slog Tuvok ihjel. Jeg vil ikke gøre nogen ondt.
Nej da. Men det er ikke det, det drejer sig om.
Gøre folk ondt, hjælpe dem, give liv, slå ihjel... Det er det samme.
Når man ser hinsides det fysiske, ser man universet, som det er.
Nu ved du, hvorfor du ikke kan blive her. Du må følge med mig.
Følg med til stationen. Vi tager os af dig. Vi oplærer dig.
Jeg ved ikke...
- Jeg må tænke over det. - Bare giv dig god tid.
Når du møder Suspiria, vælger du nok at slutte dig til os.
- Hvorfor? - Fordi Suspiria er din fremtid.
Hun er en del af os, og vi er en del af hende.
Alle ocampaer her er forbundet på en måde, som ikke kan beskrives.
Hvis du udvikler dine evner nok
vil Suspiria invitere dig med til Exosia.
Exosia?
Et sted, humanoider kalder et "underrumslag".
Et sted med rent tankekraft, ren energi. Sindets sted.
Tænk over det, Kes. Når du er parat, vil Suspiria favne dig.
Godnat.
Torres til broen. Vogterens rester frembringer resonans igen.
Den reagerer på en sporocystisk livsform, som er lige over os.
Forstået.
- Der dannes et underrumsbrud forude. - Gul alarm.
Janeway til Tanis. Jeg tror, vi har fået kontakt med Suspiria.
Jeg ved det. Jeg er på vej.
Vi burde lave en biospektral analyse. Disse målinger er underlige.
Og giv mig sensorloggene på det underrumsbrud derude.
Der er underlige målinger i maskinrummet.
- Der dannes et plasma-energifelt. - Janeway til Torres.
Vi har nogle underlige plasmamålinger. Kan du bekræfte det?
Sikkerhedsfolk til maskinrummet.
- Nu skal vi af sted? - Af sted? Hvorhen?
Tilbage til ocampa-stationen. Alle sammen venter på dig, Kes.
Forbindelsen er skabt. Du er en del af os nu.
Din fremtid er allerede begyndt.
Tuvok til broen.
- Den kvindelige Vogter er her. - Førstestyrmand, du har broen.
Kan du ikke mærke forbindelsen? Dit folk kalder. Lyt til dem.
Ja.
- Jeg kan høre dem. Alle sammen. - Og kan du høre Suspiria?
Tuvok?
- Hvem er du? - Suspiria.
- Jeg så frem til at møde dig. - Hvorfor?
Fordi jeg talte med din ledsager, før han døde.
Ja, det ved jeg.
Jeg kan mærke hendes tilstedeværelse. Hun er kraftfuld...
...turbulent.
- Hun er ked af det. Hun er vred! - Kes...
Hun vil ødelægge skibet!
Hør på mig. Der er intet at være bange for.
Forstyrrer jeg?
Han sagde, at du var nysgerrig og drog bort for at udforske galaksen.
Vi er også opdagelsesrejsende, men din ven fik os hertil mod vores vilje.
Og vi har ikke fundet en vej hjem.
- Er det derfor, I slog ham ihjel? - Vi slog ham ikke ihjel.
I ødelagde installationen og tog resterne af ham.
- Jeg forsikrer dig... - Nej.
I dræbte ham. Og nu vil jeg dræbe jer.
Nu vil I sande, hvilke skrøbelige, små skabninger I er.
- Hvad sker der? - Jeg ved det ikke.
Det er, som om skibets molekylære struktur opløses.
Rød alarm. Broen til Janeway.
- Vi mister skrogintegritet. - Øg strømmen som forstærkning.
- Glem dem. Du er hinsides dem. - Nej.
Lad hende være, Tanis!
Husker du, hvad du oplevede?
- Sådan har du aldrig haft det, vel? - Gå din vej!
- Det var kun begyndelsen. - Jeg sagde, lad hende være!
- Neelix! - Lad ham være, Kes.
Han er intet i forhold til dig. Intet. Du må stole på mig.
Så nu vil I dræbe mig, som I dræbte min mage?
Nej. Vi dræbte ham ikke.
Prøv nu at forstå. Vi ønsker ikke at gøre dig ondt.
Vi vil ikke gøre nogen ondt. Vi vil bare hjem.
Tuvok, sluk kraftfeltet.
- Kaptajn... - Gør det.
Ville du vise mig nåde, efter hvad jeg gjorde ved jer?
Ja, det ville jeg.
Tag mig med. Jeg beder...
- Hun forsvandt i underrummet. - Kan du spore hende?
Nej. Bruddet er blevet lukket.
Hun er borte, kaptajn.
Kaptajnens log, supplerende. Vi har genoptaget vores kurs.
Men Vogteren er stadig derude med kraften til at sende os hjem.
Og jeg vil gøre alt for at finde hende og overbevise hende om at gøre det.
Jeg prøvede at få teen til at koge, men der skete intet.
Uden Tanis kan jeg ikke.
Dine evner er stadig en del af dig. De kan dukke op igen en dag.
- Jeg vil ikke se den side af mig igen. - Hvilken side taler du om?
Den side, der fandt fornøjelse i at ødelægge planter.
Den side, der var fristet til at rejse. Jeg vidste ikke, jeg havde en mørk side.
Uden mørket, hvordan ville du så se lyset?
Frygt ikke dine negative tanker. De er en del af dig, af alle.
Selv vulcanere.
Det vulcanske hjerte blev smedet af barbari og vold.
Vi lærte at styre det, men det er stadig en del af os.
Hvis vi foregiver, at det ikke findes, kan det slippe fri.
Lad os begynde.
Luk op for indtrykkene omkring dig.
Tankerne, sindene, der er på dette skib.