Ducky?
Jimmy?
Gutter, er I derinde?
Tag dig nu sammen, Abby. Der er intet nyt her.
Der er intet at være bange for.
Ducky? Jimmy? Ducky? Jimmy? Gutter?
Åh, nej! Ikke igen.
Åh, Gud!
- Abs? - Gibbs.
- Den er tre om natten, Abs. - Det ved jeg godt.
Undskyld, at jeg vækkede dig.
- Ringede du for noget bestemt? - Ja.
Det er lige sket igen.
Topprioritet, bed ham svare indenfor en time.
Judy, jeg har funderet over din post.
Hvordan bliver man egentlig facilitetsbestyrer?
Vel på samme måde, man bliver en ret så speciel specialagent.
Drøngodt udseende, et sødt smil og lidt held?
Hårdt slid, beslutsomhed, og hvad angår held -
- skaber jeg helst mit eget.
Amen, søster.
Vi er heldige med at du assisterer ingeniørerne.
- Det går fremad. - Det er vor gesjæft.
Nyt lag maling, så er mit arbejde gjort.
Hør, jeg ville lige sige -
- at du er ikke blot god til dit arbejde, tydeligvis -
- du er også den bedst duftende facilitetsbestyrer, jeg har mødt.
- Nu vi taler reparation. - Gør vi?
Nu det ikke er hver dag, basen ryger i luften -
- bør her så ikke laves lidt forbedringer?
Ja, jeg tænkte det samme. Alt bliver jo det samme som før.
Samme borde, samme armaturer.
Er en ny farve for meget at bede om?
Slap lige, McDutch Boy.
Jeg vil mene, at alting bør være, som de var før.
Normal tilstand snarest muligt var min marchordre.
Marchordre. Hvis I har noget at klage over -
- kunne I jo høre mesteren i huset.
Der mener jeg Vance, ikke den anden mester.
Jeg dog godt se jeres pointe.
Budgettet er stramt, men maling kan måske presses ind.
Giv mig et par timer.
Pres du bare.
Helt ærligt? Maling, McGee?
Helt ærligt? Bedst duftende facilitetsbestyrer?
Det er hun altså.
Du har prøvet i ugevis, Tony.
Aldrig har du været længere om det.
- Lej dog et værelse. - "Find."
Det hedder find et værelse, og det havde jeg -
- hvis ikke folk mumlede på den billige langside.
Det gør vel dig til DiNozzo, ikke?
Den frie ånd må være agent David -
- og bogtænkeren må være McGee.
Dr. Cranston gav mig beskrivelser af jer alle sammen.
- Og du er? - Undskyld.
Miles Wolf, krisepsykolog.
Alt det her foranlediger til obligatoriske mentalvurderinger.
Mit speciale.
Hvad stammebetegnelse brugte Cranston om mig?
Alt til sin tid.
Men jeg ser frem til at tale med hver af jer snarligt.
Men lige nu skal jeg se "mesteren i huset" -
- som du jo kalder det.
Stammebetegnelse, den var god. Den var god.
Endelig tror man, man er kommet videre.
Og så skal man graves i af den glade pyskopater.
- Tys, ånd. Så slemt er det ikke. - Ikke for dig.
- Du nyder at tale om dig selv. - Fordi jeg har intet at skjule, tænker.
Og vi er jo alle sammen raske, ikke?
- Jeg er på plads. - Ja, jeg er helt fjong.
Det gode er, at udover nogle få på NCIS overlevede alle bombningen -
- og er tilbage i marken.
- Er det inklusive arsenalet? - Nej, direktør.
Det var de få, jeg mente.
Arsenalet kæmper stadig med deres forsvundne kollega.
- En vis Margaret Watkins. - Midge.
Fire måneder uden spor af hende siden hun rømmede den dag.
- Det håber vi vil laves om på nu. - Kun måske, direktør.
Vi ved endnu ikke, om en funden bil er hendes.
- 7-9-13? - Ja.
Agent Gibbs, jeg skal evaluere en sidste enhed.
Dr. Cranston foreslog, jeg tog Deres til sidst.
- Begynd med Sciuto. - Sciuto...
Miss Abigail Sciuto, "goth-ørkenblomst."
Noget, jeg bør vide forud?
Mareridt. Gibbs.
Jeg skal læse miss Sciutos mappe, før jeg taler med hende.
Dykkerne har matchet nummerpladen. Midges bil.
Dykkere?
Er det Midge?
Efter så længe burde det se værre ud.
Giv lidt plads -
- så skal jeg forklare, at lig henfalder langsommere i koldt ferskvand.
Måske bliver Jimmys lidt for kæk i Ducky voksne sko.
Virker jeg sådan?
- Jeg kan nedtone det. - Nej, nej, det virker fint.
Lad mig høre, McGee.
Denne vej er en populær smutvej for de lokale.
Er Midge at regne for lokal?
Selv om vi er lige ved motorvejen, bor hun tre afkørsler længere sydpå.
Ofret er kvinde, først i fyrrerne, med en mørk teint.
Mørk? Hun var da ret bleg. Er det muligvis ikke Midge?
Nær Dem ikke store forhåbninger, agent David.
- Dr. Mallard. - Hej, Ducky.
- Du ser godt ud. - Skulle jeg være anderledes?
Hvad angår Midges teint, så bør mr. Palmer vide nu...
Ja, det er dynd. Sødynd.
- Også en fornøjelse, Jethro. - Hvad gør du her, Duck?
Mr. Palmer informerede mig om -
- at en af vore måske var fundet.
- Kan jeg blive væk? - Og lægens ordre?
- Ingen medicinsk godkendelse? - En ren formalitet.
Hvis jeg kan svømme og spille golf -
- så er jeg rask nok til et besøg.
Et foto-ID, boss. Det er Midge.
Ikke den lykkelige slutning, vi ønskede.
Kunne hun være kørt for stærkt efter rømningen og røg i?
- En mudret vej, det giver mening. - Gør det dét?
Lfølge efterlysningen nåede hun hjem.
- Noget hikker. - Jeg erklærer mig enig.
Agent Gibbs, der er et sår i hendes bug.
Hun blev vist skudt.
Dykkerne har gennetrawlet dammen i timevis, stadig ingen pistol.
- Hvad laver han? - Mens vi var væk -
- lagde vores veninde Judy farveprøver, vi kan vælge imellem.
Rettelse.
Min veninde Judy lagde prøver på mit bord med en sødt duftende -
- og udfordrende besked.
- "Ser vi noget, vi kan lide?" - Hun spørger jo os alle.
Enig, den dufter, Tony, men hun spørger os om malerprøver.
Hun spørger jo mig, hvad jeg kan lide.
- Helt ærligt. - Ved du, hvad jeg kan lide, McGee?
En opdatering.
Midge Watkins, 43, tidligere konstabel, pensioneret marine-kommandør.
Våbenadministrator i NCIS siden '06.
Enke i '02, ét barn.
Løjtnant Grace Watkins, udstationeret i San Diego.
- Underrettet? - Hun sidder på flyet.
Stakkels Midge.
Folk kunne lide hende.
- Hun kunne lide alle. - De fleste.
Fleste? Hvem kunne hun ikke lide?
- Ingen, Tony. Du havde ret. - Kom nu, helt ærligt.
- Giver de mig "fleste?" - DiNozzo.
Tal med kollegerne med Ziva.
McGee, en tidslinje over Midges sidste dag.
I gang, boss.
- Hvorfor kunne hun ikke lide mig? - Drop det, Tony. Lad os rykke.
Okay, bare spil kæk. Fint med mig. Seriøst, hvorfor?
For et laboratorie, er her da ret hyggeligt.
Bomben siges at have gjort stor skade.
Det hele er efterhånden på plads igen.
Hvis det ikke gør noget, vil jeg helst ikke tale om...
Hvad? Bombningen?
- Skal du læne dig op ad den? - Undskyld.
- En følsom maskine? - Det er ikke en maskine.
Det er et massespektrometer.
Og han er ikke helt kommet sig efter...
Bombningen.
Kan vi udsætte det?
Det her med arsenaldamen får mig lidt rundt på gulvet.
- Var I da veninder? - Nej, men efter den der...
Bombning.
Jeg håbede bare, at hun ville dukke op i live.
Det gjorde alle.
Kunne vi mon diskutere de der tilbageværende mareridt -
- du led af for nogen år siden.
Det er ikke unormalt, at en gammel neurose -
- vender tilbage efter et større traume.
Er de det?
Og hvis de har?
De drømme, hvor du ser dig selv ligge død i ligsynskapellet.
Hvordan har du det med det billede?
- Jeg kan ikke. - Jo, du kan, Abby.
- Stol på dig selv. - Nej.
Du virker skam sød nok, dr. Wolf, men jeg kan ikke tage det der.
Jeg vil ikke.
Kan ikke og vil ikke er rene svæklinge overfor kan og vil.
Og Abby, hvis du nu vil tale med mig -
- så lyder jeg måske ikke så meget som et lykønskningskort.
- Hvad siger du til det? - Kan ikke.
Vil ikke. Jeg tager ikke det der.
Hvordan jeg har det med det.
Og jeg vil bare ikke tilbage til det ligsynskapel.
Lad mig høre.
Jethro, vi er lige blevet færdige med røntgen...
Vanens magt er svær at slå ihjel, mr. Palmer.
Det er visse læger også.
Det sagde jeg, fordi han nær var død.
Undskyld den. Agent Gibbs, trods nedbrydningen -
- antyder blå mærker, at Midge gjorde modstand, før hun blev skudt.
- Fandt du en kugle? - Ikke i røntgen.
Der er et udgangssår på ryggen -
- så det, der ramte hende gik helt igennem.
Du bør svabe indgangssåret for...
Skudrester? Det kører Abby prøver på nu.
Gå nu hjem, Ducky.
- Jeg keder mig ihjel hjemme. - Så læs en bog.
Eller skriv en bog. Du skal have lægelig hjemmel.
Jeg er rask nok til arbejdet.
Før jeg får det fra en anden læge end dr. Mallard, skal du hvile ud.
Doc, hvis knægten skulle sidde fast, så ringer jeg. Det ved du jo.
Godt, så går jeg, men jeg er ikke glad, kan du tro.
Du skal ikke være glad, men rask.
Tænk, at Midge er borte.
Kan I sige, hvornår I sidst så hende?
Ja, samme dag som bombningen. Jeg arbejdede med P229'ere.
Midge håndterede de nye CheyTac M200.
Jeg havde M200'erne. Jeg tror, du stod med HK45C.
Nej, Midge havde rundet dem af.
- Jeg stod med P229'ere... - Kunne vi?
Undskyld, men kan I være mindre specifikke?
- Begynd med rømningen. - Der er ikke meget at fortælle.
- Jeg kom hurtigt ud. - Vi lod Phyllis og de andre gå.
Midge og jeg blev tilbage for at sikre materiellet.
Med de bombealarmer tror man ikke, at der reelt sprænger en.
Det gjorde en så.
Ja, vi har stadig skudhuller.
Det startede en kædereaktion.
Kugler og sprængstykker fløj overalt.
Og se her.
Jeg så først, jeg var ramt på vej hjem.
Der måtte et dusin sting til.
Lidt til venstre og du skulle have mere end sting.
- Kunne Midge være blevet ramt? - Det tror jeg ikke.
Vi kørte begge derfra samtidig.
Hvem ved? Vi var ret rundforvirrede.
Så Midge anede ikke, at hun var ramt?
Vi ser det som en mulighed. En kugle, et sprængstykke.
Det kan ske med ofre i shock.
Ligesom McGee, der står med et stykke glasskår i bugen.
Få en liste over det affyrede ammunition.
Se, om det kan have ramt Midge, om det matcher såret.
Godt nyt, jeg er psykisk rask.
Foruroligende meget, ja. Hvem så?
Sten, saks, papir?
- Jeg vinder altid. - Gik det med Abby?
Ikke helt. Hun var desværre ret usamarbejdsvillig.
- Gibbs, jeg skulle lige til at ringe. - Ja, sikkert.
Der var adrenalinpenne i handskerummet.
Midges lægejournal angiver nogen ret heftige allergier.
Hvad med våbenet?
En ladet kaliber.22 under sædet. Hun fik aldrig fat i den.
Hvad er det med hjernevrideren?
Hva'ba?
Abs, du må gøre noget ved de mareridt.
Ikke overfor en fremmed, Gibbs.
Det bliver altså enten Wolf eller mig.
Dig?
Ja, hvis bare en af os får lidt nattesøvn ud af det.
Altså, bare vi forkorter det lidt.
Ikke går alt for dybt.
Det er jo derfor, jeg flippede så meget efter den dag.
Uvidende om, hvorvidt jeg havde mistet mine venner.
- Du mistede jo ingen af os. - Men det udløste noget, Gibbs.
Og nu tænker jeg på det, dr. Wolf sagde om mine drømme.
Det sindsbillede af, at jeg ligger død på ligsynsbordet.
- Hvordan jeg har det med det... - Abs? Ikke for dybt, jo.
Alene, Gibbs.
Jeg føler mig alene, som om jeg har ingen.
Ingen familie, ingen som helst.
Har du hørt til din bror?
Ham taler jeg ikke med om den slags.
Og Luca har travlt, jeg vil ikke forstyrre ham.
Hvad med den anden?
Min biologiske bror? Kyle?
- Han kender jo ikke til mig. - Det burde han måske, Abs.
Jeg har kun mødt ham én gang, Gibbs.
Og jeg mødte ham ikke rigtigt, for jeg var for stor en pivskid til...
Til hvad, Abs?
Abs?
Kuglen.
- Det var ikke sprængstykker. - Næh.
Midge blev skudt på klos hold lige her i bilen.
Jeg var i San Diego efter et halvt år på søen -
- da jeg hørte om bomben.
- Talte du med din mor? - Vi sms'ede.
Hun var nået hel hjem, og hun ville ringe til mig efter et bad.
Hun ringede aldrig.
Vi ledte hele sommeren. Hun forsvandt som en skygge for solen.
Jeg gik i tjeneste igen så sent som i sidste uge. Det havde hun ønsket.
Jeg hader at måtte spørge, Grace.
Men havde din mor nogen fjender?
Hvorfor, var det ikke en ulykke?
Sid ned.
Din mor blev skudt. Det var intet røveri.
Derfor må vi vide, om hun var udsat for noget ondt blod.
Ingen.
Alle holdt af min mor.
- Hun kunne noget med folk. - Ja, det kunne hun.
Kendte du hende?
Din mor støttede meget de kvindelige agenter.
Jeg følte altid, at hun ville bakke op om mig.
Og det satte jeg pris på.
Det overrasker mig ikke.
Hun mente, at kvinder skulle støtte kvinder.
Især på arbejdspladsen. Næsten for meget ind imellem.
For meget?
Bare det sædvanlige mandebrok om favorisering.
Ikke at det gik hende på.
Kunne hun ikke lide mig, fordi jeg ikke er kvinde?
Drop det, Tony. Midge kunne godt lide dig.
Hun syntes bare, du ind imellem var irriterende.
Irriterende? Det er jo næsten værre.
Snarere besværlig.
Du vil have pistolhylster på hoften, så skulderen, så anklen.
Du vil have en Glock 17, så 23'eren og tilbage igen.
Hvorfor er det besværligt?
Jeg kan lide det og det hylster og pistol.
- Hvad med det og det maling? - Judy, hej.
Jeg har prøverne her. Og din besked, tak for den.
Og vi har alle valgt farvepreferencer.
Der er en lile humle.
Jeg kan ikke levere det lovede.
Anmodningen blev afvist, mesteren vil vist gerne beholde farverne -
- som de var før.
- Hvad er der med Vance? - Igen, beklager meget.
- Men tak for forsøget. - Ja.
Hør, Judy.
Vi er vant til orange. Men jeg forstår din skuffelse.
Måske kan vi græmmes over det til en middag i aften?
- I aften? - Ja.
- Jeg har andet for. - Det var da en skam.
Hvad for en aften kunne så lade sig gøre? Hvilken som helst.
Tænk, at jeg skal smække døren i to gange i træk.
Smække døren i?
En middag kan jeg så heller ikke levere.
Jeg er optaget.
Undskyld, hvis du misforstod.
Jeg troede bare, at vi flirtede lidt løst.
Bare for sjov.
Flirtede lidt løst. Ja.
Beklager.
Du. Det var da sjovt.
- Overlever du, Tony? - Hun duftede virkelig godt.
Jeg vil have på Midge. Sporet er rigeligt koldt, så giv en ekstra skalle.
- Vi gør, hvad vi kan, Leon. - Vi tjekker vidneudsagn, boss.
Tony og jeg tjekker mulige fjender.
Jeg mangler blot få evalueringer, direktør.
Og Tony, fortalte du folk din stammebetegnelse?
- Stammebetegnelse? - "Sludrechatollet."
- Dr. Cranston beskrev folk med... - Nok!
Gør dit arbejde færdig, Wolf. Og lad mine agenter passe deres.
En af af vore er død, og hendes morder skal fanges.
- Og ingen sludren. - Javel, sir.
Flot, Wolfie.
Fik ikke vejret stemningen i rummet, før jeg udtalte mig.
Har altid været lidt en mangel.
Men jeg har kun to tilbage. Agent Gibbs.
- Ziva, af sted. - Må vente, jeg har vist fat i noget.
Okay, så vis det.
Lfølge HR-arkivet -
- hyrede Midge Phyllis Moss i fjor efter klager fra denne mand.
Fælles ansøger Craig Wilson.
Tidligere i flyvevåbnet.
- McGee? - Søger baggrund, boss.
Wilson anklagede Midge for at nægte ham ansættelse kun for sit køn -
- men klagepunktet blev droppet af et høringsråd for blot fem måneder siden.
- Samtidig med bomben. - Ret tilfældigt.
Her var noget.
Sergent Craig Wilson, 38 år, to reprimander -
- for slåskamp i tjenesten.
Afskediget for upassende adfærd '07, lige nu arbejdsløs.
- Arbejdsløs og fuld af hævn? - Ziva, hent ham.
Spændende.
Skal vi?
Okay.
Dr. Cranston havde en del ord at skrive om Dem, agent Gibbs.
De fleste a la "en hård nød at knække".
- Skal vi modbevise hende? - Det er Dem, der er lægen.
Såmænd.
Kunne De begynde med at fortælle mig -
- hvor De var, da bomben gik af?
Ville familien hjælpe?
- Undskyld, Deres familie? - Abbys.
De spurgte om hendes drømme. Hun siger, at de gør hende ensom.
Ville familien hjælpe?
De ved vel, at dette er Deres evaluering og ikke?
Ja, det vil det måske.
Men kun hvis familien forårsager Abbys neurose -
- og det kan tage uger at diagnosticere.
Så længe har jeg ikke.
- Abby. - Kommer du herned?
- Ja, da. - Noget hikker.
- Jeg kommer nu. Pligten kalder. - Vi er jo knap nok...
Jeg har et spørgsmål til senere.
Det var en god snak, Wolf.
Jeg har det allerede bedre. Tak.
Ingen årsag.
Noger, der hikker, Abs? Hvad hikker?
Den patron, der dræbte Midge, den er klam.
Vildt klammere end nogen normal kaliber.32, jeg er stødt på.
- Den ser da normal nok ud. - Ja, men se nærmere efter.
Det er dækket af skimmelsporer. Og gammel skimmel, a la 60 år.
- Så det er en meget gammel patron. - Hvorfra?
Først overvejede jeg en morder fra fortiden -
- som kommer drattende via en rift i rumtidshorisonten.
- Eller fra nogens meget gamle skyder. - Det var mulighed nummer to.
Her er en liste muligheder.
Jeg er bare lidt tid om... At indkredse det.
- Har du lyst til en lur? - Jeg kan godt drømme videre.
Nej, jeg vil ikke drømme videre. Det er jo derfor, jeg ikke kan sove.
- Hvorfor ikke gøre noget ved det? - Det gør jeg, Gibbs.
Jeg har undgået lighuset længe og det kan jeg blive ved med.
Jeg mener ikke lighuset, Abs. Jeg mener din bror.
Din anden bror, Abby.
- Hvad? Hvad ondt kan det gøre? - Ret så meget.
Måske ved Kyle ikke, at han er adopteret.
Hvad nu, hvis han ikke er klar til at møde sin søster?
Hvis han ikke kan lide mig?
Ja, som om det overhovedet er muligt. Kom så.
En 60 år gammel kugle. Abby må være i sit es.
Og du har knap nok sagt et ord siden vi kørte, sludrechatol.
Jeg er ikke i sludrehumør.
Hvis det er en trøst, så virkede din veninde Judy ikke videre optaget.
Hun var blot et symptom.
Vance burde råbe op. Jeg er ude af trit.
Jeg mangler fokus. Som om halvdelen af min hjerne stadig er i den elevator.
Talte du om det med Wolfie?
- Bekræfte min stammebetegnelse? - Åndssvagt spørgsmål.
Craig Wilson?
- Hvem spørger? - NCIS, vi ville stille et par...
Jeg hader, når de løber.
Kom så her!
- Kunne jeg have sagt dig. - Tony?
- Det er ikke det, det ligner. - Meget lidt er.
Jeg har tilladelse til de våben, jeg skulle blot til at sælge dem.
Jeg slås lidt økonomisk.
Og slås med mere, hvis et skød Midge Watkins.
Typisk mit held. Jeg kives med en dulle, og så kreperer hun.
Undskyld, vi kan kalde det en "dame."
- Er "kvinde" bedre? - Ved du, hvad der er?
At du dropper al den billige aftershave.
Når man er på farten, er der dårligt tid til at tage bad.
Og det kunne Midge heller ikke lide.
Hun kunne slet ikke lide dig.
Lfølge hendes noter fra din samtale.
Min samtale?
Ja, den var død fra første sekund.
Jeg var iført de forkerte kønsorganer den dag.
Det slår mig, at den, der fik jobbet bare var bedre kvalificeret.
Ja, kom bare. Typisk feminazist, der blindt forsvarer sine egne.
- Hva'ba? - Du hørte det godt.
Måske overså du det.
Men det er ikke et hagekors, det der om min makkers hals.
Snak lige deja vu.
Det er jobsamtalen om igen, med tøffelkæreste og det hele.
- Tøffel? - Kæreste?
Ja, da.
Den forelskede hvalp, der slugte alt, Midge sagde.
Ja, ham havde hun fået halsbånd og sele på.
Intet under, tumpen ikke blev hyret.
De skudtekniske undersøgelser. Intet.
Midge blev ikke skudt af et af de våben, han havde på sig.
Lige meget, han kan have brugt en anden.
Bare rolig, Leon. Vi slipper ham ikke endnu.
Her er de sandsynlige mordvåben.
To gamle og en ny. Alle kan affyre en muggen kaliber.32.
- Ved McGee søge på dem. - Kan du tro.
Og hvis nogen får brug for mig, så er jeg på mobilen.
Jeg må lige tage mig af et familieærinde.
Et familieærinde?
Palmer.
- Kommer du i lighuset? - Ja.
Vandet i Midges lunger antyder, at hun trak vejret, da hendes bil ramte søen.
Ergo blev hun sandsynligvis skudt kort før.
Ikke meget nyt.
Nej, men disse læsioner i hendes luftrør er måske.
Vi ved, at hun var allergiker.
Men hvad kan skabe den reaktion?
Jeg er i vildrede.
- Arbejd videre. - Nej.
Eller, jo, selvfølgelig.
Det jeg mener... Det er svært at indrømme.
Palmer, spyt nu ud.
Jeg overhørte det, du sagde til dr. Mallard. Om, hvis jeg sad fast.
- Gør du det? - I kviksand.
- Kun hjernearbejde. - Kun hjerne, ingen muskler, ama'r.
Hallo.
Seriøst? Sagde hr. Kønsforstyrret, jeg var kæreste med Midge?
- Jon har en kæreste. - Kan I se os hyre den nar?
Lade ham gøre det, Phyllis laver?
- Ellers tak. - Der var aldrig noget mellem jer?
Jeg kan ikke påstå aldrig.
Vi havde haft flirtet lidt.
- En flirt? Det er løgn. - Det var år tilbage, betød intet.
- Hvor mange år? - Lige efter hun mistede manden.
- Kun et øjebliks fælles svaghed. - Kan jeg forestille mig.
Nej, du kan ikke, Phyllis.
Og det kunne vi heller ikke. Midge fortjente nogen bedre.
Vi vidste, at vi burde forblive venner.
Det får os til vores andet spørgsmål.
Kender I eventuelt til de her våben?
Et par klassikere.
- Intet af det er på lager her. - Ikke længe, i al fald.
Kan de have dræbt Midge?
Hvis de affyrede en gammel kaliber.32, så måske.
Kender I nogen samlere eller forhandlere, vi kan høre?
Ja, et par stykker. Jeg kan e-maile numrene.
Jeg ringer gerne rundt, hvis det ikke gør noget.
Det kan ikke skade.
- Jeg er der straks. - Det haster ikke.
- Jeg ville... - Undskyld.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Nå, du er ikke...
Jeg ville ikke... Jeg har skiftet mening.
Du ventede for længe, Abby. Det er skæbnen. Han har sit liv, og du...
Hallo, miss! Vent lidt!
Jeg syntes nok, det var dig.
Var du ikke i butikken for noget tid siden?
- I fjor. Kan du huske det? - Ja, som var det i går.
- Det lød underligt, ikke? - Slet ikke.
Jeg vidste ikke, om jeg fik dig at se igen. Jeg kunne ikke finde dig.
Hvorfor ville du?
Jeg vil helst ikke lyde klam.
Men siden du var i butikken, kan jeg ikke slippe tanken om -
- at vi har en eller anden tilknytning til hinanden. Jeg aner ikke hvorfor.
Det gør jeg.
Jeg ved godt hvorfor.
Gibbs vægrede sig mod det her, dr. Mallard.
Lad stoltheden ligge, mr. Palmer.
Lige nu skal vi kun identificere disse læsioner.
Du kender allergierne.
Ja, og ud fra dette vil jeg mene -
- at Midge var på randen af akut anafylaktisk shock, da hun døde.
Det mente jeg også. Jeg kan bare ikke se årsagen.
Så lad os svabe lidt prøve.
McGee, vis mig din tidslinje.
Jeg har den her, boss.
15. maj, bomben sprænger klokken 15:16.
Lfølge kollegaen Jon Phelps, kørte Midge uskadt derfra omkring 15:45.
Hun udvekslede sms'er med datteren Grace 16:56 -
- og ville ringe op efter et bad.
Opkaldet kom ikke.
Ergo kan Midge have forladt huset frivilligt eller via trusler.
Hvor hun kørte ud til søen og blev skudt i bilen.
Virker den timing underlig, Gibbs?
- En bombe, der leder til et mord? - En chance, der bød sig?
Så det kan ligne en ulykke, udløst af bomben.
Midge slår fra sig, æder en kugle.
- Ingen ulykke. - Stadig intet spor af våbnet.
- Det kan have ændret sig, Tony. - Har du bid?
Et ryk i snøren.
En våbenhandler i Philadelphia -
- solgte en Colt 1903 hanefri lommepistol.
- Privat samler for et halvt år siden. - En af dem på Abbys liste.
- Hvilken samler? - Derfor rykket.
For en time siden ringede samleren og bad forhandleren ikke sige hans navn.
- Sig, du har et navn, McGee. - Nej, forhandleren nølede.
Og i stedet for en kendelse -
- fik jeg ham til at give mig forsendelsesadressen.
- Lige i nærheden af søen. - Tæt på Midges hus.
Og navnet på lejeaftalen?
Nå, hej. Agent David, DiNozzo.
- Du kender vel agent Gibbs. - Ja, da. Den store Gibbs.
- Hvad skylder jeg æren? - Har du en våbensamling, Jon?
- Om jeg har en våbensamling? - Ok, vi kan tage din version.
Jo, jeg har nogen jagtvåben, et par håndvåben -
- men næppe en samling.
En våbenhandler i Philadelphia er nok uenig.
Du ringede til ham i dag.
Kun indtil jeg regnede ud, hvad jeg skulle.
Jeg blev forvirret, da I viste mig min Colt 1903.
En pistol som min dræbte Midge? Hvad er odds?
Høje.
- Vis os våbnet. - Fint nok.
Tro mig, det var det første, jeg gjorde, da jeg kom hjem i dag.
Der var den under lås og slå.
Hvor den har været, lige siden jeg købte den.
Hvor er min Colt?
Den var der for nogen timer siden.
- Sid. Bliv siddende. - Javel, sir.
Ja, Palmer.
Dr. Mallard er her, agent Gibbs.
- Godt at være tilbage, Jethro. - Ducky, du er kun på besøg.
Ja, men læsionerne i Midges luftrør afstedkom -
- efter en alvorlig anafylaktisk reaktion på et kemikalie kaldet alfa-terpineol.
Det optræder i sæber, rengøringsmidler -
- shampooer og duftevand. - Okay. Tak for det.
Der er frit.
Ja, det er intet ude foran. Kan I lugte noget?
- Hvad? - Ikke noget.
Det var ikke mig.
Jeg fik min arm syet på hospitalet næsten helt til midnat den dag.
Ring til Saint Miriams, de har det på arkiv.
Nu skal jeg.
Bruger du duftevand, Jon?
Hvorfor spørger du om det, boss?
Lfølge Ducky bar morderen på et kemikalie.
- Sæber, shampoo, duftevand. - Wilson havde den billige aftershave.
Ja, jeg husker godt den stank.
- Det var Wilson. - Nej.
Og det var ikke billig aftershave, men en dyr parfume.
- Kan du lugte det nu? - Det er min kærestes.
Hun var her lige, men hun vil bekræfte. Hun så også pistolen. Den lå lige her.
- Var hun med på hospitalet? - Hele aftenen.
Hun tog kun hjem for at hente mig en skjorte.
Men hun var kun væk...
- Hvor længe? - En time.
To, måske.
- Hvad ellers, Jon? - Jeg har måske sagt noget den aften.
Hvad sagde du?
Bare noget om mig og Midge.
At den bombe fik mig til at indse, hvor meget hun betød for mig.
God kurve.
Jon?
Er det dig?
Tony.
Du skræmte mig fra vid og sans. Hvad gør du her?
Jeg fulgte bare pingerne fra din mobil for at stille dig det samme spørgsmål.
- Jeg skulle bare... - Af med mordvåbenet?
For nu de havde trawlet søen, gjorde de det nok ikke igen?
Vend dig om.
Vent lidt, Tony. Vent nu lidt.
Kan du fatte, hvordan det er at elske en, der ævler om en anden?
En, han havde været i seng med? Jeg sad på skadestuen med Jon.
Jeg sad og skulle høre på, hvor tapper hun var.
Hvor fantastisk hun var.
- Det er slut, kom så. - Okay, vent nu.
Vil du ikke kropsvisitere mig først?
Godnat, Midge. Og drøm sødt.
Føltes godt at have dig tilbage.
Ja, fokus på "føltes" i datid, for jeg er jo slet ikke tilbage.
Det føltes da sådan.
Og igen, det var ikke nemt at indrømme, at jeg behøvede hjælp.
Mr. Palmer, mit ego var noget tid om at gakke til side -
- og lade mig indse -
- at du sagtens kan klare at udføre de prøver selv.
Jeg husker en lignende sag med anafylaksi, vi havde sammen -
- for henved tre år siden.
Fokus på "sammen."
Gør det nu ikke så pokkers svært at være vred på dig!
Jeg har brug for at føle mig nyttig igen.
Men jeg behøver ikke folks velgørenhed.
Dr. Mallard...
Ikke, at jeg ikke ikke værdsætter din malplacerede indsats, mr. Palmer.
Men nu må jeg betakke mig.
Med hensyn til min tilbagekomst, har jeg vist en del at tænke over.
Direktør, måske bemærker De, at min rapport ikke er helt færdig.
Jeg ved godt, at Gibbs gav Dem kvaler.
Han og miss Sciuto står angivet her som ufuldendte.
- Er der ellers andre? - Det tør være Dem, sir.
Obligatoriske mental-evalueringer for hele bureauet.
Ja, det læste jeg også.
Men jeg ved ikke, om jeg bør evalueres.
Jeg hører -
- og jeg har ærlig talt selv observeret det, at De virker ret irritabel for tiden.
Hørt fra hvem?
De har tydeligvis taget -
- miss Watkins' forsvinding og død mere personligt end de fleste her.
Kunne jeg få ét ønske -
- så ville jeg få sat tiden tilbage til før.
Det forklarer, at De vil have alting normalt igen.
Sågar farven på malingen.
De ved vel, at uden Deres bil -
- havde Harper Dearing placeret bomben på anden vis?
Men det behøvede han ikke.
Jeg parkerede den i min indkørsel.
Jeg kørte mine børn i skole den morgen.
Så...
...når jeg tænker på de mulige omkostninger af den såbarhed...
Det er i orden nu, Leon.
Alle er i sikkerhed.
Og ingen klandrer dig.
- Gibbs! - Abs.
- Tak, tak, tak. - Det var så lidt. For hvad?
Det er Kyle, min bror.
Kyle, det er ham, jeg talte om.
- Leroy Jethro Gibbs. - Hej, Kyle.
- Tak, Leroy. - Gibbs, kald ham Gibbs.
Tænk, at kram er arvelige.
Det bør da fejres. Vil du have en øl?
- Ja. - Det lyder fint.
Sikke en dag.
Ja, lad os bare skål på det.
Jeg kunne mærke noget, da jeg så Abby i fjor.
Det var en tilknytning.
Uden dig var hun måske aldrig kommet igen.
Ikke mig. Det er hende helt alene.
Det er meget at fatte på én gang.
At have en søster, man ikke anede fandtes.
Ikke også, Abby?
Skål for familien.