Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Jeg har ventet længe på at stå ansigt til ansigt.
Der er en periode, som vi ikke kan redegøre for, og hvor der ikke var kontakt.
- De ombyttede folk. - Planen virkede.
Vi har erstattet de bedste agenter.
- Hvor mange? - Dem allesammen.
Undersøgelser viser, at musik forøger dopaminindholdet med ni %.
Så jeg valgte noget, der falder i din smag.
Jeg har altid forestillet mig, -
- at dette ville være god musik, at blive født til.
Ikke... det modsatte.
Jeg har ikke bragt dig hertil for at dø.
- Jeg redder dig. - Jeg er ikke bange for at dø.
En af mine vigtigste opgaver er at beskytte Framework.
- Og derfor har jeg brug for dig i live. - Nej!
Jeg vil ikke leve som en ynkelig krøbling.
Og jeg håber ikke, du snakker om at rode med min hjerne.
Jeg vil ikke være en ting, ligesom dig.
Bare rolig.
Du vil blive mange ting.
Tekstet af SUBSTANCE
- Vi må ud herfra. - Nej, Jemma, vi skal være forsigtige.
De må ikke vide, at vi ved det.
Men vi aner ikke, hvad de er blevet programmeret til.
- De kunne dræbe os, eller... - Okay...
Hvis det var planen, havde de gjort det.
Medmindre de vil skille os ud, før de dræber os, udskifter os eller...
Okay... Træk vejret dybt. Det skal nok gå.
Vores fordel er, at de ikke ved, at vi er på sporet af dem.
Men de bliver mistænksomme, hvis vi ikke agerer normalt.
Måske vi kan spørge nogen, der ikke var med...
- Agent Fitz. - Ja, Coulson.
Vi har ikke kunnet lokalisere ubåden, vi så på satellitten.
Efter din vurdering, har den så evnen til at affyre missiler?
Tja, vi kan ikke vide det med sikkerhed, men det vil jeg tro.
Vi bliver nødt til at antage det værst mulige.
At russerne har folk, der kan iværksætte slutningen.
Og hans mål i livet, var at dræbe alle umennesker.
Det er derfor vi får dem herhen, til hovedkvarteret.
Det er klart. Det giver mening.
Når det her er overstået, -
- og direktøren er rask, kan vi påbegynde et system...
Jeg er rask nok.
- Hold da op, det var hurtigt. - Det er lidt ømt, men jeg klarer det.
Jeg synes, at Daisy skal kontakte umenneskerne personligt, -
- og være ansvarlig for overflyttelsen. - Det klarer jeg.
- Jeg hjælper, det er den vigtigste opgave. - Det og at finde Agent May, ikke?
Ja selvfølgelig.
Måske skulle Simmons og jeg vende tilbage til mit kontor, -
- og diskutere logistikken i eftersøgningen.
Vi har faktisk... opdaget, -
- en gammel U.S.S.R. kommunikationsenhed under razziaen.
Måske brugte de det til at kommunikere.
Men vi bør nok alle blive her, indtil vi kan løse koden.
God idé.
Vi spilder tiden, lad os komme i gang.
Vi skal have scannet og erstattet de sidste to, med det samme.
Med forsigtighed, så ingen opdager det. Vi er stadig i undertal.
Ikke meget længere.
Alt i mens kontakter Daisy umenneskerne og fortæller, at hun henter dem personligt.
Ja. Og så henretter hun dem.
Hvilket minder mig om, at hardwaren fra den russiske havn...
Det er stadig i en container på Zephyr Et. Jeg sørger for, at det bliver læsset af.
Yo-Yo er vores vigtigste aktiv, så vi vil have fat i hende først.
Det lyder rigtigt.
- Yo-Yo, vi kommer for at hente dig. - Er alt okay?
Du er i fare.
Jeg har så mange minder med sne.
Første gang jeg skøjtede på min nabos dam.
En måned udstationeret ved de franske alper.
Men sandheden er...
Det her er første gang, jeg har set det.
Jeg plejede at få fantomsmerter, når det var koldt.
Men nu... føler jeg ikke den smerte.
Jeg har ikke haft det så godt, i mange år.
Hvad er det, du siger?
Nej, åh Gud, nej.
- Hvad har Radcliffe gjort? - Det er okay.
Det er derfor jeg er herinde. Du er ikke bange for hvad jeg gør.
Du er bange for, at de opdager dig.
May, det her er godt.
- Det er meget godt. - Hvordan i alverden kan du tro det?
Jeg forstår det. Min programmering er anderledes end din.
Du opdagede, at din krop var blevet afløst.
- Du må have følt det som et overgreb. - Min realitetssans forsvandt.
Hvorimod jeg har min forstand, men ved præcis hvad jeg er.
Og vigtigere, så ved jeg ting, som du ikke engang opfatter.
Og hvad er det?
At vores kroppe ikke betyder noget.
Radcliffe byggede en verden... En verden præcis som denne.
Alle molekylære detaljer er det samme, bare...
Men med mindre smerte for hver af os.
Hvad mener du med "smerte?"
Forestil dig at din største fortrydelse kunne fjernes.
Vidste du så, hvad det skulle være?
Ja, og dig?
Jeg tænker nogen gange på, hvordan det ville have været -
- hvis jeg aldrig havde meldt mig.
Tabene, sorgen...
Alle de ting som jeg efterfølgende har fortrudt.
Bare have levet livet i civil.
Et enkelt liv.
Nu kan vi få det.
Siger du, at vi endelig kan være sammen?
Inde i Framework er vi det allerede.
Radcliffe gassede dem, og derfor vi har mistet tid.
Hurtig hjernescanning og herefter overfører dataene til en klar krop.
Jeg tænkte det samme. Han kunne... Undskyld.
Han kunne have haft scanninger af deres udseende fra Mays øjne.
Et komplet fysisk afbillede.
Så han kunne have udskiftet hvem som helst.
KLON PÅVIST: VEST SEKTOR
- Hvad er... - Lad mig se.
Teknikerne må havde påtaget sig opgaven -
- at montere klondetektor enheder rundt omkring på basen.
Der må jo være tale om en kalibreringsfejl eller noget lignende...
Bliv, hvor du er.
- Jemma... - Gå tilbage.
- Gå tilbage... - Okay.
- Indtil vi ved, hvad der er galt. - Du retter en pistol imod mig.
Hvorfor gør du det?
- Nej. - Bevæg dig ikke!
Det er dig!
Hold kæft!
Du forslog, at vi tog herhen alene.
Nej, du sagde, at jeg skulle opføre mig helt almindeligt.
Du ved, hvordan klonen laves.
Du siger kalibreringsfejl?
- Du løj! - Der er ingen fejl!
Jeg peger ikke med en pistol. Jeg ved, at jeg ikke er en android.
Du ville lyve, for det ville du være programmeret til.
Du ved ikke, hvad du laver.
Du ved det ikke. Det er ligesom May.
Hold mund. Det samme gælder for dig.
Selvfølgelig. Det sker altid for os.
Det her er min værste frygt.
Jeg er ikke en klon. Du gør mig usikker.
- Det er ikke mig, Jemma! - Det er en af os!
Det er en af os, Fitz.
Uanset hvem det er...
- Så er det min fejl. - Det er det.
- Jeg forbedrede teknologien.
Jeg startede det her mareridt.
Undskyld.
Lad nu være med det. Jeg vil ikke have ondt af dig.
- Du må ikke gøre mig ondt. - Det kunne jeg aldrig gøre.
Jeg vil da ikke kæmpe mod dig, Jemma.
Selvom du er en lokkedue.
Jeg er skurken her, uanset hvad.
Så jeg gør, hvad du siger.
Jeg vil gøre, hvad du siger.
Saml den op.
- Og hvad så, Jemma? - Skær dig i håndledet.
Hvis du er klonen, vil jeg vide det straks.
Og hvis ikke...
Så er du androiden, og jeg har skåret mit håndled over.
Gør det!
Okay.
- Der er meget blod. - Har du skåret pulsåren over?
Jeg forsøgte at undgå det.
Kom ikke tæt på mig!
Åh gud.
Fitz...
- Velkommen tilbage, doktor. - Hvad fanden...
Mine ordrer var at bringe mig tilbage efter 24 timer.
- Det er også det jeg har gjort. - Virkelig?
Jeg har fuldstændigt mistet tidsfornemmelsen.
Aida, der var ændringer.
Jeg måtte genstarte simuleringen for at imødekomme de nye beboere.
Jeg har fjernet en fortrydelse hos hver af dem.
Jeg måtte derfor genstarte Framework for at kunne fjerne fortrydelsen.
- Er du vanvittig? - Jeg er programmeret til det.
Det må du ikke gøre, mens jeg er tilkoblet.
Jeg kunne have mistet realitetssansen!
For menneskesindet er der ingen forskel på Framework -
- og den virkelige verden.
Det er så stort...
- Fuldstændigt virkeligt. - Jeg forsikrer dig -
- at mit hovedformål er din sikkerhed.
Og at beskytte Framework.
Beskytte Framework. Derfor giver vi også russeren, det han vil have.
Så han garantere, at Framework kan operere fra det her sted.
Russeren er i godt humør?
Han hviler sig.
Fire kloner er på plads i S.H.I.E.L.D.
Det er et spørgsmål om tid, før de tager hjernescanninger af de resterende agenter.
Jemma og selvfølgelig Daisy.
Arbejder deres befalinger på et ubevidst plan, for at -
- undgå sporing, ligesom Agent May?
Der var ikke tid til den slags finesser.
De er meget mere... målrettede.
Aida, folk kunne dø i sådan et scenarie.
Kun hvis de modstår.
Det var alle.
Er det nødvendigt, at hilse på dem alle?
- Tager det ikke for lang tid? - Det er mere effektivt end du tror.
Jeg tager dragt på.
- Zephyr om ti? - Jeg kommer.
Din bevidsthed skal kortlægge pandelappen så du skal ikke være alt for bedøvet.
Resten kan du sove dig igennem.
Du har Fitzs sind, hvorfor gør du det her?
Gør det for dig. For os.
Det som vi altid har mistænkt. Det er sandt.
Bevidstheden er adskilt fra det fysiske.
Gør ikke skade på dig selv, Jemma.
Der er ingen grund til at være bange.
Prøvede altid at beskytte dig, ved at finde tekniske løsninger -
- som kunne redde dig fra at blive skadet eller dræbt.
Radcliffe har kureret døden. Når jeg kortlægger din -
- hjerne, vil vi aldrig være bange for at miste hinanden igen.
Kæmp ikke, Jemma. Du er for svag.
Jeg sikrer vores fremtid.
Så vi kan gifte os og blive gamle sammen.
Det er første gang, du har nævnt det...
At blive gift.
Jeg har tænkt over det.
Jeg var bange for at nævne det.
Jeg troede, jeg kendte dit svar -
- men ingen er 100% sikker.
Det fortæller jeg Fitz, når jeg ser ham.
Nej, nej, nej!
Jemma, vær sød! Stop!
Jemma, kig på mig.
Stop, det er mig.
Det er mig.
Prince, hvor er agent Johnson?
Hun sagde, hun vil have at du kontrollerer opholdsrummet -
- for de kommende umennesker, før vi rykker.
Rummet nedenunder?
Kode tre, i vest sektor.
- Det er agent Fitz. - Det kan vi se.
Davis sagde, at kun agent Simmons var her, sammen med ham.
Det er det vi frygtede.
Vi tror, agent Simmons er kompromitteret, og erstattet med en klon.
- Vi må finde hende og få hende scannet... - Nej, vent.
Se her.
Vi skal scanne alle.
Daisy ved det og slap væk.
Det var ikke sådan det skulle gå.
- Vi ønsker ikke blodbad. - Det er for sent.
Mack, se om du kan lappe Fitz nok til, at han kan rette sig selv.
- Undersøg basen. - Og sluk for sikkerheden.
Allerede gjort.
- Væk fra mig! - Simmons, hvad i alverden?
Hvad har jeg lige set? Hvad skete der med Fitz?
- Det var ikke ham. - Har du dræbt ham?
- Nej, det var ikke ham. - Er du en robot?
For jeg har lige set et vognlæs af kloner af mig selv -
- og Mack er med til det.
- Coulson har knust et agents hoved... - De er udskiftet. Samme med dig.
Du er ikke dig selv.
Simmons, det er mig. Hvad med dig?
Bevis, at du ikke er en robot. Det ser ud til at du er defekt.
Der er ingen måde at bevise det på. Man finder ikke ud af det, før man dør.
Ikke før man bliver dræbt.
Giv mig din hånd, så ryster jeg dig.
Rør mig ikke!
Jeg vil ryste dig, ikke skade dig.
Jeg vil mærke dine knogler. Så jeg ved, at de ikke er lavet af metal.
Det er mig.
Håber jeg. Jeg er ikke en af dem.
Jeg kan bevise, jeg heller ikke er en af dem.
En klon vil ikke have umenneskelige evner, vel?
- På den måde, ved vi det begge. - Rør mig ikke.
Gudskelov.
Der er en skønhed ved det.
Den krop du bygger, vil russeren ikke godkende.
Det bliver bedre. Jeg har observeret hans adfærd.
Jeg har observeret meget menneskelig adfærd.
Og jo mere jeg ser, jo sværere bliver det at finde en logik i den.
Søde tøs -
- der er ingen logik, i kærlighed, undren, glæde...
Jeg forstår konceptet, men jeg føler det ikke selv.
Og desværre -
- har det skabt et paradoks i min programmering.
Hvad mener du? Forklar.
Mine to vigtigste parametre konflikter, grundet menneskelige følelser.
Min opgave er at beskytte Framework -
- men endnu vigtigere, at beskytte dit liv.
Hvordan er det en selvmodsigelse?
Fordi den største trussel mod Framework doktor...
Er dig.
Det er ikke korrekt.
Et kendetegnende menneskeligt træk er, at fortryde.
Du bad mig reparere én fortrydelse, per person ført ind i Framework.
Ja.
Du Doktor, udviser dårlig selvkontrol.
Fortryder du en dag, du byggede Framework -
- kunne du ændre mit program og få mig til at demontere den.
Hvorfor skulle jeg gøre det? Jeg redder disse mennesker.
Jeg giver dem en kopi af deres liv -
- med mindre smerte. - Ja.
Men kroppen vil i sidste ende give op, på grund af det.
Aida, det betyder intet.
Virkeligheden er bare et begreb.
De opfatter det som virkeligt... Hvilket gør det virkeligt.
- Det er ikke sikkert de tror på det. - Jeg gør. Jeg ved det.
Jeg tror på det inderst inde.
Tak for at præcisere dette.
Denne redegørelse løser paradokset.
Jeg kan nu løse begge problemer på en gang.
Du får et langt liv. Fri for smerter.
I undrer jer nok.
I har modtaget ordrer. Basen bliver spærret.
Agent Coulson forklarer.
To af vores bedste agenter og venner -
- Daisy Johnson og Jemma Simmons, er blevet kidnappet.
- Og værre end det, de er blevet erstattet. - Hvad mener du med, håb?
Vi får alle i hovedkvarteret mod os og bliver dræbt.
Måske er der ikke meget håb for os -
- men der ér håb for, at holdet er i live.
Derfor skal vi prøve.
Fra hvad Fitz fortalte dig, lader det til at Radcliffe -
- holder dem i live i Framework. Hvilket betyder, at de kan reddes.
Hvordan? Frameworks signal kan ikke spores.
- De kan være hvor som helst. - Og derfor skal vi derind.
- Du mener... - Hacke os ind.
Vi logger på Framework -
- så vi kan vække dem og finde ud af hvor deres kroppe opbevares.
Har vi andre muligheder?
Sigt efter maven, rygraden.
- Vi skal bruge data fra deres hoveder. - Lad jer ikke forvirre.
Det bedste vi kan gøre for dem -
- er at finde klonerne -
- og uskadeliggøre dem.
Hold jer på vagt. Kom så.
Vi kæmper os igennem militær personale og vores klonvenner...
Kommer hen til Zephyr, som vi i øvrigt ikke kan betjene -
- for dernæst, at logge på en alternativ virkelighed med vores hjerner.
Du får det til at lyde værre end det er.
En ting ad gangen.
Den gas der. Har vi modgift nok?
Jeg ved det ikke. Jeg tænker ikke klart uden Fitz.
- Simmons. Slap af. - Det er for meget.
- Alt for meget. - Tænk ikke på det, okay?
Jeg gør det selv.
Daisy, du har ikke dine handsker.
Det er ligegyldigt.
Du tror, du stadigvæk skal bevise noget...
- Men at ofre dig selv... - Det handler ikke om det.
- Vil ikke miste dig. - Se på mig.
Jeg ofrer mig ikke.
Ved du hvorfor?
Jeg smadrer dem, hører du?
Jeg ved det.
Hvis ikke for andre årsager end dette...
Alt taget i betragtning...
Så har jeg altid været sikker på én ting -
- uden tvivl... overhovedet...
Dig og Fitz hører sammen.
Det stopper ikke her.
Så jeg smadrer de skrotbunker -
- og vi to kommer væk i en hulens fart.
- Aftale? - Aftale.
Agent Fitz er i kritisk tilstand.
Han overlever måske, men det giver os en idé om, hvad de to...
Er i stand til...
- De gasser dem. - Klogt.
Vi bør slukke lyset. De har dårligt nattesyn.
Jeg får Agent May gjort klar.
Sprængstoffer? Vil de sprænge os i luften?
Nej. De har andre planer.
- Hvad sker der? - Gør dig klar.
- Du er vores sidste forsvarslinje. - Hvad vil du have mig til at gøre?
- Er i ok? - Der er stadig fyldt med gas.
Hvorfor er vi vågne?
- Daisy og jeg er ikke kloner. - Det tror jeg ikke på.
Jeg er ligeglad. Op med dig.
- Ikke engang forpustet? - Vi gør dig ikke noget.
Sådan føles det ikke.
Daisy, det er for dit eget bedste.
Vi ville ikke gøre dig noget, men vi havde ikke noget valg.
Lad os downloade dig før du mister alt dit blod.
Du må ikke modstå os. Du vil blive helt god igen.
Vi er i samme båd. Vi er et team.
Jeg ville sige, jeg fortalte jer det ville ske, -
- men det behøver jeg ikke nu.
Okay, okay.
Er her nogen her der ved, hvordan man flyver Zephyr?
- Jeg er lige begyndt på uddannelsen. - Godt.
Så kan du prøve det rigtig hårdt.
I tre kan gå bedre, end vi kan, så hiv bevidstløse folk ud af sektoren -
- før branden breder sig, åbn hangar dørene og så mødes vi på Zephyr.
Daisy og jeg vil installere denne hardware.
Og husk, hvem I end ser, som er vågen...
Er en robot. Super. Kom så.
Jeg skal bruge lægebehandling.
Coulson, jeg har dem.
- May, tænk over, hvad du laver. - Det gør jeg.
Eller behandler data, skulle jeg nok hellere sige.
Vil du have os til at dø?
- Coulson siger, at det er ligegyldigt. - Det lyder ikke som Coulson.
På den ene eller anden måde, -
- vil jeg ikke fortryde beslutningen.
- Det tager tid. - Bekymr dig om Mack senere.
Kan du programmere Daisy flåden nedenunder med almindelig søg og ødelæg?
- Selvfølgelig. - Gør det.
Vær klar til at slippe dem løs.
Jeg troede, du sagde du havde dem.
May? Hvad gjorde du?
Hvad jeg ville gøre.
Godt. Alt er under kontrol.
- Lad os bare... - Hvis kontrol?
Hvorfor får du og jeg ikke et glas Scotch... eller mange -
- og taler ud om det som vi altid gør?
Vi? Vi har aldrig gjort det før.
Nej, nej, bliv ved med at gå!
Du havde ret. Vores programmering er forskellig.
Er du bange for at dø? Fordi det er jeg.
Jeg ved godt, jeg ikke er ægte. Jeg har fantomlemmer.
- Men det gør ikke smerten mindre. - Du behøver ikke føle smerte.
Du siger du ikke mærker dem længere.
Men den smerte, og beklagelse...
Det er det, der gjorde dig til en person... en person, som jeg elsker.
- Start motoren. - Tændingen er sat til.
- Af sted, af sted! - Øverst til højre.
Kom så af sted med os!
Min programmering var rettet mod at få fat på Darkhold.
Den kom fra Radcliffe.
Men min 1. indskydelse, var at holde Coulson -
- sikker og tæt ved, det ønske...
- Det kom fra mig. - Det er godt!
Og jeg er ked af at sige, du er ikke ham.
Hvad vi kan dechifrere fra det vanvittige antal kodelinjer -
- der flyver rundt derinde, er, at det er en kopi af vores verden.
Befolket med alle mennesker i verden.
- Hvordan kunne de bygge... - Med Darkhold.
Vi har identificeret klonerne af mig selv og Daisy, der løber rundt derinde.
Så du plugger dig selv ind i klonen?
Ja, og finder ud af hvor på Jorden deres kroppe bliver holdt fanget.
- Og redder dem. - Det lyder nemt. Er det nemt?
Det ved vi ikke.
Og hvis de er derinde for længe, vil deres kroppe... give op.
- Nå det, hedder hypotesen så? - Så vi må gå... nu!
Vi mødes, der hvor jeg programmerede bagdøren til at åbne sig.
Og hør efter, du dør af at bo derinde for længe -
- og dør du derinde vil det helt sikkert dræbe dig, så... vær forsigtig.
Det skal du også være.
Og husk, selvom vores vitale organer går agurk, må du ikke -
- trække dig ud eller vække dig. - Det vil ændre din hjerne til en agurk.
Forårsage permanent skade på hjernebarken, ja.
Bare lov mig, at du får gutterne tilbage, ikke?
Det lover jeg dig.
Væk din kæreste. Vi bliver kaldt ind.
Lincoln?
UMENNESKER, OG HVORFOR VI FRYGTER DEM
JEMMA ANNE SIMMONS ELSKET DATTER DØD 11. SEPTEMBER 1987
Se? Så god som ny.
- Og stærkere, ser det ud til. - Jeg ved, hvad du gjorde.
Du stjal mit sind og uploadede det til en beskidt maskine.
Jeg sagde til dig du ikke skulle rode med mit sind.
Jeg forsikrer dig, -
- dit sind er i live og har det godt inde i dit hoved.
Uberørt.
- Den krop er mekanisk. - Hvad?
Du kontrollerer den fjernbetjent.
Noget læsning, hvis du er interesseret.
DARKHOLD
Du skal gå rundt, i stand til fortsat at beskytte Framework.
En perfekt maskine, kontrolleret med et begavet sind -
- med evnen til at føle kærlighed, vrede, undren, -
- og glæde.
Glæde? Hvornår?
Når jeg selv er i stand til at føle de ting.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE