Tak for det hele.
Jeg er ked af, jeg har bragt jer så mange bekymringer.
Vi har oplevet det, der var værre.
Pas godt på jer selv.
Baldwin vil trække tiden ud med Menigheden -
- men det varer næppe mere end et par dage.
Men det her er ikke hans kamp. Det er din.
- Har du brug for noget, er jeg her. - Tak, mor.
Skal vi tage af sted?
DET BEGYNDER MED FRAVÆR OG BEGÆR
DET BEGYNDER MED BLOD OG FRYGT
DET BEGYNDER MED ...
Velkommen til Madison
Hjemme igen.
Madison er altid smukkest om efteråret.
Her er ingen. Jeg har sagt, at vi kom.
De ville give os lidt tid alene med huset.
Huset har før opført sig grimt over for nye gæster.
- De lader det vænne sig til dig. - Er det hjemsøgt?
Vi er hekse. Selvfølgelig er det hjemsøgt.
Okay.
Hvad er det i stand til?
Døre smækker i, lamper flimrer ...
Engang forsvandt hele førstesalen i en hel uge.
Det er også godt at se dig, Tabitha.
Vær rolig, det er ikke dig, jeg skal udspørge.
Domenico fik ikke hentet hende, og det gjorde du heller ikke.
Så hvad gør vi nu?
Siger du, at hun er forsvundet? Og det skal vi tro på?
Du virker særligt interesseret i Diana Bishop, Agatha.
Er der noget, du vil fortælle os?
Min interesse vedrører "Livets bog".
Du lovede, at Diana ville svare på spørgsmål.
Det skal hun nok.
Så snart vi finder Satu og får hende og Diana hjem.
- Har Satu Diana? - Det ser desværre sådan ud.
Mine damer og herrer ...
Vores team gentog besværgelserne og fik nøjagtig samme resultat.
Vi kan se to magiske signaturer. Satu er sammen med en anden heks.
Tror vi, at Diana er allieret eller hendes fange?
Det er desværre uklart.
Lad os fortsætte eftersøgningen. Hun skal findes.
Hvorfor er Gerbert her ikke? Ved du, hvor han er?
Aflæg visit hos miss Durand. Find ud af, hvor han er.
I andre kan tage hjem.
- Lad os fokusere på vores egne. - Det er min hensigt.
Diana, skat!
Har huset låst jer ude?
Jeg sagde jo, at huset ikke ville kunne lide ham.
Huset kan godt lide ham.
Sig sandheden.
Har I hele tiden vidst, hvad der var galt med mig?
Lad os gå indenfor.
- Nej, sig det nu! - Hvad sker der?
- Vidste I, at jeg var tryllebundet? - Hvad?
Jeg havde mine anelser, ja.
- Hvem gjorde det? - Diana, du må forstå ...
Hvem? Hvem gjorde det?
Rebecca og Stephen. Det var dine forældre, skat.
Nej, Em! Det tror jeg ikke på. Rebecca ville aldrig udsætte ...
Bare sig hvorfor. Hvad er der galt med mig?
Skat, der er intet galt med dig.
Man gør ikke den slags uden grund. Ikke mod sit barn, ikke mod nogen.
Tro mig, Diana. Du har ikke gjort noget galt.
Menigheden ville have testet dine kræfter, når du blev myndig -
- ligesom de gør med alle andre, men Knox ville ikke vente.
Han var besat af tanken om, at du havde arvet din mors kræfter.
De ville ikke lade ham se dig.
Derfor kom de hertil for at slippe væk fra ham.
Hvad Rebeccas grund end var, så gjorde hun det for at beskytte dig.
Du var hendes et og alt. Og Stephens.
De elskede dig, Diana. De elskede dig.
Jeg var et halvt menneske i alle disse år. Og du sagde ikke noget.
Jeg stolede på, at hun bad mig holde tæt af en grund.
Jeg stolede på, at hun ville dig det bedste.
Er det alt? Er det alt, hvad du ved?
Jeg sværger, at jeg ikke ved mere.
- Lad hende gå. - Hvad for noget?
- Hvad fanden? - Hvad sker der med huset?
Det er Peter Knox. Han har fundet os.
- Huset forsøger at beskytte os. - Vi har ikke tid ...
Mor? Hvorfor er du ked af det?
Jeg er ikke ked af det, skat.
Jeg er her for at fortælle dit yndlingseventyr.
Om fortryllede bånd og en skyggeprins.
Du skal ligge stille, hvis du vil høre det, okay?
"Der var engang en ung heks."
"En ung og tapper heks pakket ind i usynlige bånd ..."
Elementernes vogter, jeg hidkalder dig.
"... i alle regnbuens farver."
- For at beskytte dig, binder vi dig. - Du skal ligge stille, skat.
For at beskytte dig, binder vi dig ...
"Båndene, der var viklet omkring heksen var ganske særlige ..."
Mor, jeg kan ikke lide det.
Elementernes vogter ...
- Vær ikke bange, skat. Se på mig. - Mor ...
"Båndene skulle beskytte pigen mod hekse, der misundte hendes kræfter."
"En dag, da hun var voksen, mødte hun skyggeprinsen ..."
Mor ...
Hvad har vi gjort? Magien er det, der definerer os.
Hun er i sikkerhed, og hun er i live. Vi havde intet valg.
Hvis hun får brug for den, skal hun nok finde den igen.
Mor? Vil du fortælle eventyret færdigt?
Han lægger hånden på dit hoved et par minutter.
Du behøver ikke gøre noget, og det gør ikke ondt.
Vi er herude, skat. Okay?
Hej, Diana. Jeg hedder Peter. Kom her.
Du skal ikke være bange. Vi skal bare kigge lidt ind i dig.
- Ud på eventyr! - Hvor er den tung.
Rebecca, du har jo pakket alverdens bøger ned.
Kom, giv mig et kram.
Vi er hjemme igen om et par uger. Opfør dig nu pænt.
Hvis Peter kommer tilbage, er det os, han søger, ikke Diana.
Pas godt på tante Sarah.
Rebecca, hvad foregår der?
- Det må du ikke spørge om. - Okay.
Okay. Kom så!
Må jeg få min taske, skat? Giver du et kram?
Vi er tilbage, før du ved af det. Opfør dig nu pænt.
Hej hej!
Hej, hej!
Kom! Varm chokolade med skumfiduser.
Diana ...
Mor ...
Der er intet galt med dig, Diana. Det har der aldrig været.
Når man bliver tryllebundet, er det normalt -
- permanent.
Man er tryllebundet, indtil personen befrier en.
Men ikke dig.
Nej, de har vist knyttet det til behov.
Hvis jeg kom i knibe -
- så kunne jeg fremmane min magi, så jeg ikke var alene.
Matthew, du var med i deres eventyr.
Kan besværgelsen også have været knyttet til mig?
Til mit behov for dig.
De vidste, jeg ville blive forelsket i dig.
Kaffe, Sarah?
Jeg troede, hun ville have fortalt dig det.
Men så ... begravede vi dem ...
Og det lod ikke til at gøre nogen forskel.
Vi havde travlt med at overleve.
Jeg anede, at der var noget galt med Dianas magi.
Du så jo selv, hvordan kræfterne kom og gik.
Og det var ikke som i eventyrerne -
- om tryllebundne hekse, der berøves al styrke.
Alene tanken om at sige det højt for dig ...
At fortælle dig, at jeg troede, at Rebecca tryllebandt sin datter ...
Jeg ville ikke gøre dig mere ked af det.
Hun stolede ikke på mig, Em.
Sådan var det slet ikke.
- Jo, det var det. Og det er okay. - Nej, nej ...
Hun kendte os alt for godt.
Hun vidste, du ville være forsigtig og tålmodig -
- og at jeg ville skrige af vrede og gå efter Knox med en kniv.
- Det burde du måske have gjort. - Jeg kan nå det endnu.
Sarah, vær sød at se på mig. Vær sød at se på mig.
Hun stolede på dig. Det gjorde hun.
Hun stolede på, at du ville tage dig af hende -
- at du ville forsvare hende, mens hun var væk.
Og det er præcis, hvad du gjorde.
Du må ikke græde, skat.
Åh, Satu ...
Hvor pokker ...!
Hvem er det ...? Hvem er det?
Du dræbte Rebecca Bishop og Stephen Proctor.
Hvor er Diana?
Du sagde, at åbningsmagi påvirker besværgeren.
Du vidste det, fordi du selv har kastet besværgelsen.
To gange.
Du åbnede dem for at få fat i evnerne, du ikke fandt i datteren.
- Har jeg ret? - Nej.
Fandt du det, du søgte?
Det var, fordi kraften ikke tilhørte dem.
Den tilhører Diana.
Nej! Jeg testede hende!
Ja, det gjorde du. Og den var der ikke.
For hun var tryllebundet.
Det må hun være.
Diana er ikke selv bevidst om sine kræfter. Om det, hun er.
Du skulle have set det, Peter.
Det kan kun have været dem. De gjorde det.
Forældrene? Er du sikker?
Rebecca kunne være blevet Menighedens leder.
Den vej skulle hun have taget.
Så kunne vi virkelig have udfordret de Clermont-familien.
Men Stephen ...
Jeg har aldrig mødt en så hemmelighedsfuld og selvisk heks.
Han trængte ind i hendes hoved, og så var det slut.
Vores store håb. Forsvundet.
Du elskede hende.
Det var aldrig min hensigt at dræbe ham, hvis du tror det.
Du elskede hende. Men evnerne, du kunne fornemme ...
Du elskede dem endnu højere.
Jeg ville også have dem. Derfor forrådte jeg dig.
Derfor måtte jeg åbne Diana, selv om det drænede mig for kræfter.
De kommer vel tilbage?
Giv det tid. Og hvil dig.
Peter, der er en profeti om vampyrernes undergang.
Og jeg tror, den er knyttet til Diana.
Hvilket betyder, at det uhyre ...
Vi må få hende væk fra ham. Uanset konsekvenserne.
Hvordan man kurerer feber. Reparerer et utæt tag.
Det er jo for børn! Hvor er besværgelserne til selvforsvar?
- For et værn omkring et hus? - Det er ikke muligt.
De har ikke virket i generationer.
Jeg ved, du er bange for, at Knox finder jer.
Jeg er bekymret over Dianas kræfter. Hun skal lære kontrol.
Du synes, at besværgelserne er tåbelige, men de lærer hende kontrol.
Sarah, heksen kom for at dræbe hende!
Næste gang er hun ikke alene. Det her er slet ikke nok.
Jeg ved, du prøver at skræmme mig, men jeg er allerede bange!
Og jeg gør det så godt, jeg kan.
Du har ret, Sarah. Jeg skal lære kontrol.
Jeg går tilbage til grundreglerne og begynder forfra.
Og du kan lære mig at forsvare mig selv, Matthew.
Så jeg kan bruge magi mod vores fjender.
Sig ikke kun ordene, okay? Fokuser på det, du vil opnå.
Du skal føle det. Væk kraften.
- Det kommer, skat. Prøv igen. - Okay.
Jeg kunne have svoret på, at det skrin er fra 1600-tallet.
Er det ikke smukt? Det er en gave fra Dianas far.
Han var en tidsrejsende.
Stephen havde nok været mere diskret med sine souvenirer -
- hvis han havde vidst, at en vampyr ville komme på besøg.
Rejste han ofte tilbage i tiden?
Sjældnere efter de fik Diana.
Men han tog altid Rebecca med, når hun havde fødselsdag.
Er det så nemt?
Jeg ved ikke, om det er nemt, men ...
Det er ét at springe få minutter tilbage -
- men at rejse længere tilbage i tiden ...
Han sagde, han skulle bruge tre genstande fra den rigtige tid ...
- Sarah. - Godt ... En gang til.
- Ikke meget kontrol. - Jeg slukker den.
Ej luft, ej ild, ej flammers skær. Ej luft, ej ild ...
Okay, en gang til.
- Du skal gå. - Hvorfor? Han er her ikke.
Hvorfor flygter du ikke?
Han er bortrejst, og du har nøglerne ...
Er det kun tanken om Matthew, der får dig til at blive?
Du forstår hverken mig eller Matthew.
Men det gør Gerbert, ikke sandt?
Baldwin påstår, at Satu har Diana.
Jeg tror, han lyver.
- Hvorfor skulle han gøre det? - Godt spørgsmål.
Du tror, Diana er sammen med Matthew.
Det lykkede mig engang at få fat i Dianas dossier.
Det kan jeg nok igen, hvis du vil udforske mulighederne.
Hvorfor skulle du gøre det? Hvad har du at vinde ved det?
Jeg er født her i Venedig. Vidste du det?
Det er mit eneste hjem. Jeg sørger for, at Baldwin er tilfreds -
- eller Gerbert, eller hvem det end er, der trækker i trådene.
Men dig? Du kan rejse, hvorhen du vil.
Jeg ... kan ikke huske mit hjem.
Hvornår så du sidst Matthew?
Der må være gået mange årtier.
Gerbert kontrollerer dig ikke. Det gør Matthew.
Jeg skaffer dossieret. Enten leder du efter Matthew -
- eller også brænder du det og beviser, at jeg tager fejl.
Uanset hvad så bliver du fri.
Diana, det er let. Stol på mig!
Det er let for dig og Em, ikke for mig.
Vi er begge så bekymrede.
Din magi virker ikke på samme måde som min, Sarah.
Du kan ikke hjælpe mig med det her!
Vi må hellere tage en pause.
- Kom nu ... undskyld! - Nej!
- Hvad ...? - Diana?
Diana!
Tænk, hvis det var Satu? Vi ved ikke, hvor magtfuld hun er.
Jeg kan høre hende. Hun er uskadt.
Hvad skete der?
Jeg ved det ikke. Jeg ...
Jeg ville ud og have lidt luft, og pludselig var jeg her ...
Tror du, at du rejste i tiden?
Jeg mener det. Du var hverken der eller her -
- for så havde jeg hørt dit hjerte.
Selv hvis jeg havde evnen, ville jeg ikke vide, hvordan man gør.
Ved du godt, at din far kunne rejse i tiden?
Hamish, tak, fordi du tager imod mig.
Du sagde, det vedrører Sophie?
Hun vil tale med Matthews heks. Diana Bishop.
Sophies forældre var hekse.
Jeg ved godt, det lyder sindssygt, men det er sandt.
Du ved, hvad jeg risikerer ved overhovedet at fortælle dig det.
Lige nu er Nathaniel og Sophie i sikkerhed, fordi de er anonyme.
Tror du virkelig, at Diana er ...
- Dæmonernes frelser? - Det gør Sophie.
Der er så meget, vi ikke forstår.
Hvis dæmoner kan fødes af hekse, hvis blandinger er mulige -
- så er alt, hvad vi ved om os selv pludselig uden betydning.
Tænk på, hvad det betyder for os.
Dæmonerne kan omsider få den status og forståelse, som vi fortjener.
Jeg er Herren.
Og der er ingen anden. Udover mig findes ingen Gud.
For vi ved, at fra øst til vest -
- der er ingen anden Gud end mig.
Jeg er Herren, og der er ingen anden.
Jeg former lyset og skaber mørket.
Er du her for at skrifte, Gerbert?
Min samvittighed er ren. Jeg håber, din familie har det godt.
Åh, skal vi tale om Frankrig?
Jeg antog, at det emne var et nulsumsspil.
Overhovedet ikke.
Det var Juliette her, der tilbød Satu muligheden for at bruge La Pierre.
Jeg opdagede først selv udåden -
- alt for sent til at nå at gribe ind.
Miss Durand tager sjældent initiativ på egen hånd.
Ikke når det gælder din bror.
Fortæl om dit møde med Satu.
Du fortalte mig, at du tilbød Satu slottet.
Du ville sætte Diana på plads. Kan du ikke huske det?
Nej, det kan jeg ikke.
Juliette!
Juliette?
Du skal blive bedre til at opfatte, hvor faren er.
Hvad er den tilbagevendende konstant, når dine kræfter fungerer?
Behov. Et enkelt, instinktivt behov.
Du tænkte ikke, du følte.
Fandens!
- Undskyld, er du uskadt? - Nej!
- Du bløder. - Det er fint.
Jeg gør dig ikke fortræd.
- Se dig lige ... - Nej, Diana.
Nej, jeg har en idé.
Kan du huske den aften ved floden?
Da du sagde til mig: "Gå langsomt forbi mig."
Du sagde: "Du må ikke ...
...løbe."
Fandens!
Det krævede bare lidt mere fare.
Forsigtig, det er din første landing.
Hvad er der?
Der har været to kvinder. To menneskekvinder.
Det var ikke sådan her, ikke som os -
- men jeg elskede dem.
Og jeg sagde ...
... til dem begge, at de var i sikkerhed hos mig.
Og jeg troede på det.
Hvis jeg nogensinde gør dig fortræd ...
Matthew, du vil aldrig kunne gøre mig fortræd.
Jeg er ikke et menneske. Jeg har kræfter.
Og du gør mig ikke fortræd, fordi det vil du ikke.
Du kan ikke gøre mig fortræd. Jeg vil ikke lade dig gøre det.
Opfør dig pænt, Miriam.
Hvis vi er her for at holde øje med stedet, behøver vi vel ikke gå ind?
Nej, men det er ikke specielt selskabeligt af os.
Hej! I må være Miriam og Marcus?
Jeg hedder Emily. Det er Sarah.
Vi er glade for at have jer her. Kom indenfor!
- Efter dig. - Mi casa es su casa.
Hvordan i alverden kan nogen tro, at I er mennesker?
Sarah, du er ikke særlig diskret selv.
Du udsender bølger af bulmeurt.
- Har du et problem, knægt? - Nej, det er bare ...
Du ligner din navnesøster helt vildt meget.
Sarah Bishop, din forfader.
Hun lærte mig at ordne brækkede ben under Bunker Hill.
Fascinerende. Kendte du hende godt?
Så er det nok, Em!
Det her er ikke noget selskabeligt besøg.
Vampyrer, der beskytter Bishops ejendom? Det vil ikke fungere.
Se dog på jer. Folk vil tale om det.
Vi kunne lige så godt sende et nødblus op.
- Med al respekt, Sarah ... - Med al respekt, Matthew.
Jeg har fået nok af at høre dig sige det -
- hvorefter du gør, hvad du har lyst til.
- Hvad sker der? - Huset er forhekset.
Huset kan ikke lide, at vi skændes.
En mærkelig duft. Jeg kan ikke placere den.
Diana, du får brug for den her Hilsen far
- Vil du være alene? - Nej.
- Er det, hvad jeg tror, det er? - "Ashmole 782".
En af de forsvundne sider.
Har nogen sendt den til dine forældre?
- Hvad betyder det? - Hun bærer Matthews emblem.
Må jeg ...?
Sagde du ikke, at siderne i Oxford havde skjult tekst?
Ordene flyttede sig så hurtigt, at jeg ikke nåede at læse dem.
Hvis den kommer fra bogen, forklarer det, hvorfor magien ikke fungerede.
Vi må bringe den til et laboratorium.
Jeg har et destillationsrum og den helt rigtige besværgelse.
Dig?
Jamen dog ... Tekniske problemer?
Du kan jo tage med mig.
Venedig er ikke lige stedet for en heks uden kræfter.
Du godeste. Jeg kan genkende håndskriften.
Han skrev i manuskriptet.
Din far? I "Livets bog"?
Forsiden havde to inskriptioner.
En i blæk af Ashmole og en i blyant.
"I to dele: den første anatomisk, den anden psykologisk."
Psykologi eksisterede ikke på Ashmoles tid.
Nej, det ved jeg. Jeg noterede, at det var blevet tilføjet senere.
Hvorfor i alverden skrev min far i "Livets bog"?
Og du så ham uden for Bodleian-biblioteket.
Det var måske hans hensigt, at du skulle genkende håndskriften.
Kan det tænkes, at han er grunden til -
- at du er den eneste, der kan hidkalde manuskriptet?
Jeg har stadig svært at tro på, at han kunne rejse i tiden.
Det var måske hans hensigt, at det her skulle ske?
Jeg tror, han vil have, du skal besidde "Livets bog".
Hver en side af den.
Bravo, Domenico.
Hvor er hun? Hvad har du gjort ved Satu?
Hvad sker der nu?
- Samler du Menigheden igen? - Ikke endnu.
Lad os tage et glas vin.
Og så må du gerne føre hende til bagsiden af bygningen.
Jeg har altid troet, at du hadede Matthew.
Det her passer ham, ikke?
At vi fokuserer på vores manglende heks i stedet for hans.
Satu trængte ind på min ejendom. Mit fædrene hjem.
Jeg vil se hende lide, inden Menigheden afgør hendes skæbne.
Jeg tror, jeg beholder hende. Bare midlertidigt.
- Hvad er du ude efter, Domenico? - Ingenting.
Ingenting i dag, men i morgen eller i overmorgen ... Hvem ved?
Jeg kontakter dig.
- Så, Diana. - Okay ...
Åbn dit sind. Tænk ikke. Lad dine kræfter fornemme mig.
Ville det ikke være sjovere, hvis du kom ud og kyssede mig?
Okay.
Okay ...
Jeg fornemmer en vampyrs tilstedeværelse.
Ikke snyde, okay?
Bliv stående, hvor du er.
Du må være Diana.
Vi har aldrig set en så magtfuld heks.
Kræfter, vi troede, var uddøde har overlevet i hende.
- Baldwin holdt mig fanget her. - Han er gået for vidt.
Han kæmper imod, men det kan vi også.
Ridderne må udfordre Menigheden.
Det ville så splid i de Clermont-familien.
Og hvis vi rejste i tiden?
Der må være et sted, hvor jeg kan lære om min magi.
- Det bliver en allerhelvedes kamp. - Jeg har kæmpet hele livet.
Hvor er Matthew Clermont og Diana Bishop?
Han er døende.
Tekster: Maja Axholt www.sdimedia.com