MAX BIALYSTOCK TEATERPRODUCENT
Husk checken! Intet teater uden en lille check.
Stol på mig, din frække, unge mand.
Farveller ... Farveller.
Farveller... Gamle hejre.
”Hold om mig, rør ved mig” ... ”Hold om mig, rør ved mig” ...
”Hold om mig, rør ved mig”!
- Hold om mig. Rør ved mig. - Ikke her.
Jeg ved, hun er her. Hvor mon hun gemmer sig?
Hvor er du, djævlekvinde?
Kom og tag mig!
Nu kommer jeg!
FORÅR FOR HITLER
Der er du jo, dit lækre svaj.
Hvad er der? Vil farmand ikke lege med sin lille baby?
- Farmands hals er vist brækket. - Sådan en tøsedreng.
Gad vide, hvor min gamle hankat blev af.
- Bialy, min skat, skete der noget? - Det er kun et kødsår.
Bare slap af, skat.
Nu skal jeg nusse det bort.
Mr. Bialystock?
Goddag. Åh gud ... Jeg mener ...
- Jeg mener ... Undskyld. - Bare sig ”ups” og skrid så.
Ikke det der. Bare ”ups”!
Jeg tåler ikke lurere.
Der er en i lejligheden over for mit soveværelse.
Jeg sværger på, at fyren ikke tager kikkerten fra øjnene et øjeblik.
Går det bedre nu? Fint.
Så går vi til den.
Jeg er den uskyldige malkepige, -
- og du er den frække staldknægt.
Hvor er mælken dog tung. Jeg når aldrig huset.
Hjælp! Er der dog ikke nogen, der vil hjælpe mig?
Ikke i dag. Jeg har så mange møder.
Vi gør det på torsdag! Så leger vi ”Hertuginden og chaufføren”!
- Det er den allerbedste! - Altså på torsdag, min hertuginde ...
Kom nu, Bialy, bare lidt. Bare lidt.
Godt. Godt.
Hertuginden og chaufføren.
Hertugen ansatte dig altså i morges? Se dig nu for.
Jeg kan ikke få øjnene fra Dem. De gør mig vanvittig.
Rudolfo, grisebasse! Ind til siden.
Det er nok! Resten tager vi på torsdag.
Her er tasken og handskerne. Altså, på torsdag.
På torsdag, frække tøs.
Hold om mig, rør ved mig.
Så tager vi resten af ”Hertuginden og Rudolfo”.
Og så laver vi ”Bortførelsen og den brutale voldtægt af Lucretia”.
- Jeg vil være Lucretia. - Så er jeg Voldtægt.
Du glemte den lille check. Intet teater uden den lille check.
Jeg har haft den kar hele tiden.
- Den skal udbetales kontant. - Fint! Fint! Godt! Torsdag!
Farvel, min lille honningdue.
Den, der underskriver lejekontrakten, skal betale lejen. Det siger loven.
- Røver! Hvor kan du flå en fattig? - Det er jeg nødt til. Huset er mit.
Herre, hør min bøn. Knus ham. Han er en pest.
- Hør ikke efter. Han er tosset. - Det gjorde ondt. Jeg må ringe.
Hvem er De? Hvad vil De? Hvorfor snuser De rundt? Tal!
- Hvorfor taler De ikke? - Bange ... Kan ikke tale.
Tag Dem sammen. Træk vejret dybt. Pust langsomt ud.
Sig så, hvem De er.
Leo Bloom. Revisor fra Whitehall and Marks.
Jeg skal se på Deres regnskaber, og undskyld, at jeg sådan brød ind.
Kom indenfor, hr. Taktfuld.
Så De skal se? Se først på Dem selv! Tror De på Gud? Tror De på guld?
Hvorfor belurer De de gamle damer? Småpervers, hva'?
Nå, skidt, kig på bøgerne. De ligger dér i den øverste skuffe.
- Nu skal jeg tage Deres frakke. - Tak.
Hvor vover De at fordømme mig? Hold kæft! Det her er ren retorik.
Hvor ydmygende ... Max Bialystock ...
Max Bialystock.
Ved De, hvem jeg engang var? Max Bialystock, konge af Broadway!
Seks forestillinger på én gang.
Frokost på Delmonico's. Jakkesæt til 200 dollars.
Her sad engang en perle på størrelse med Deres øje. Og se mig nu!
Jeg går med papbælte!
Engang tryglede tusinder om at måtte investere i en Bialystock-produktion.
Og hvilke investorer har jeg nu?
Voila! Hundreder af gamle damer, der trisser op på Max Bialystocks kontor -
- for at få et sidste pust på vejen til kirkegården.
De får ti sekunder til at fjerne det udtryk af kvalmende medynk -
- og erstatte det med et af respekt. En, to ...
Så kig dog på de bøger.
Mange tak skal De have.
Vinduet er så beskidt, at man ikke kan se, om det er dag eller nat.
Sådan! Når man har råd, skal man prale med det!
Host. Host!
Harke ...
De laver vel disse tegneserielyde for at tiltrække min opmærksomhed?
Har jeg ret, De torskeknoldede fjende af folket?
Nu har jeg såret Dem. Godt. Hvad er der?
Må jeg lige sige noget i et minut?
De har 58 sekunder.
- Efter at have kigget i bøgerne ... - 48 sekunder. Hurtigt!
- Jeg har kigget ... - 28 sekunder. Tiden løber.
Jeg kan umuligt arbejde sådan her. De gør mig ufattelig nervøs.
- Er det et lommetørklæde? - Det er ikke noget.
Hvorfor må jeg så ikke ...
Min klud! Min blå klud! Giv mig min blå klud!
Her, her! Ingen panik. Ingen panik.
Jeg kan ikke tåle, at nogen rører min blå klud.
Det betyder ikke så meget. Det er bare en tvangstanke.
Jeg har haft den, fra jeg var spæd, og den er mig til stor trøst.
- Hvordan søren finder de mig? - Må jeg sige noget?
- Ja, prins Mishkin. Sig frem! - Tiden er ikke inde til letsind.
Der er en graverende fejl i regnskabet for det sidste stykke.
De skulle have modtaget 60.000 $, men stykket kostede kun 58.000.
- Så der er ikke svaret for 2000 $. - Stykket koksede! Betyder det noget?
Betyder? Det er bedrageri. De kan ryge i fængsel.
Det er skaldede 2000. Gør mig en tjeneste og flyt et komma.
De er jo revisor. En titel, man kan regne med.
- Det er snyd. - Nej! Det er velgørenhed.
Se på mig, Bloom. Se på mig!
Jeg er druknedøden nær.
Andre sejler gennem livet, men Bialystock et gået på grund.
Jeg er på vej ned.
Samfundet kræver succes, men jeg kan kun tilbyde fiasko.
Jeg strækker hånden frem mod Dem. Send mig ikke i fængsel.
Hjælp!
Hjælp mig. Hjælp mig.
- Ja, ja, jeg skal nok. - Jeg vidste, du var nem.
- Hva'? - Ikke noget. Gør det nu bare.
2000 dollars ...
Det er jo ikke meget. Jeg kan nok gemme dem et sted.
Skattevæsenet er jo heller ikke interesseret i en fiasko.
Godt tænkt. De finder ud af det. Jeg er træt og tager mig en skraber.
Lad mig se. Hvis jeg nu lægger dem til her, så ...
Forbavsende. Det var dog forbavsende.
Under de rette betingelser giver en fiasko mere end en succes.
Det er muligt. Er fiaskoen sikker, kan man tjene en formue.
- Hvad? - Det, De siger.
At en producer kan tjene mere på en fiasko end på en succes.
- Ja, det er muligt. - Ja tak, men hvordan?
- Hvordan får man mere på en fiasko? - Det drejer sig om kreativ bogføring.
Lad os et øjeblik antage, at De er uærlig.
Så De skaffer mere, end der er brug for.
De har selv gjort det i miniformat.
- De skaffede 2000 dollars for meget - Og hvad hjalp det? De så bæltet!
Men De var ikke konsekvent. En rigtig forbryder havde skaffet en million.
Stykket kostede jo kun 60.000.
Netop! Med en million på hånden og en fiasko til 60.000 var resten Deres.
- Og hvis det blev en succes? - Så var det fængsel.
Investorerne skulle betales tilbage, men overskuddet ville være for lille.
Så for at planen skal lykkes, må vi finde en dundrende fiasko.
- Hvilken plan? - Hvilken plan? Deres plan!
Det var ingen plan. Blot lidt revisionsteori. En strøtanke.
Bloom, det er den slags tanker, der får jorden til at dreje rundt.
Kan De ikke se det, kære, storslåede Bloom?
Et: Vi finder en dundrende fiasko. To: Jeg skaffer en million dollars.
Tre: De ordner bøgerne og laver falske investorlister. De kan godt!
Fire: Stykket kommer op og ned igen, før De har sagt ”fem”.
Seks: Vi tager millionen og flyver til Rio de Janeiro.
De maser mig.
Jeg er et ærligt menneske.
Det er skæbnen! Meningen! Kismet! Det er uafvendeligt!
Jeg har fusket nok. Yderligere kriminalitet er udelukket!
Jeg vil ha' pengene!
- Jeg ligger på mine nøgler. - Ynkelige, feje, usle, lille larve.
Vil De ikke være en sommerfugl, der flakser af sted mod storheden?
Nu hopper De på mig. Nu hopper De på mig.
Som Nero hoppede på Poppeia. Poppeia. Konen, der var ham utro.
Så han hoppede op og ned på hende, til hun blev helt flad.
- De må ikke hoppe på mig! - Jeg hopper ikke på Dem!
- Så tag Dem dog sammen! - Rør mig ikke! Rør mig ikke!
- Jeg gør jo ikke noget. - Jeg er hysterisk. Jeg får anfald.
Jeg kan ikke holde op igen. Jeg får anfald. Jeg kan ikke holde op.
Jeg er våd! Jeg er våd! Jeg er hysterisk, og jeg er våd!
Det gør ondt! Og jeg er våd!
Og jeg er stadig hysterisk. Slå ikke! Det øger bare min angstfornemmelse.
- Nu bliver jeg hysterisk. - Gå væk! Jeg bliver bange.
- Hvorhen? - Sæt Dem der.
Sådan. Er det bedre nu?
Lidt. Men De ser stadig vred ud.
Hvordan nu?
Fint. Det er fint. Meget fint.
Jeg tror, det er ved at lette.
Jo, det er bestemt ved at lette.
Tak, fordi De smiler. Det hjalp.
Som man siger: ”Smil til verden, og verden smiler igen.”
Han burde være i spændetrøje. Går det bedre?
Meget bedre. Men jeg er lidt ør.
Jeg bør nok spise noget. Hysteriske anfald tynder godt ud i blodsukkeret.
Helt afgjort. Tillad mig at byde på frokost.
Det er pænt af Dem at invitere mig, mr. Bialystock.
Sig Max. Det får ikke alle lov til. Kun dem, jeg bryder mig om.
- Så må du kalde mig Leo. - Det gør jeg allerede.
- Hvor skal vi spise? - Tja, Max. Det ved jeg ikke, Max.
- Hvad synes du, Max? - Det er jo en skøn dag, Leo.
Hvorfor sidde i en dunkel restaurant? Lad os spise al fresco.
- Er det her al fresco? - Det er det i hvert fald.
Fremragende. Overbring kokken vor kompliment.
- Overræk mig 50 cent. - Her, min gode mand.
Jeg er ikke din gode mand. Jeg ejer faktisk biksen.
Gud og hvermand er store på den.
- Hvad med en promenade i parken? - Klokken er 14. Jeg skal på arbejde.
Vrøvl. Hvad dit firma angår, så er du hos Max Bialystock, ikke?
Så hold dig til Bialystock!
- Dejligt, ikke? - Gid jeg kunne nyde det.
Men hvis nu nogle kolleger ser mig.
Så ser du dem, og hvorfor er de ikke på arbejde?
- Ja, det er rigtigt. - Sådan, Leo. Du er ved at lære det.
- Har du det rart? - Tja. Jeg føler mig så underlig.
- Det kan jo være, du er glad. - Ja. Jeg er glad.
For pokker ...
Jeg er glad!
Der ligger den, Bloom. Den mest spændende by i verden.
Spænding, eventyr, romantik. Det hele findes dernede.
Store Limousiner. Guldcigaretetuier. Elegante, langlemmede kvinder.
Du mangler bare pengene, Bloom. Spir er Lir ... Spir er Lur.
Leo, den, der tøver, er fattig!
Lad mig ikke påvirke dig. Beslutningen er din.
- Vi risikerer fængsel. - Er du da ikke i fængsel nu?
Du med dit grå, lille værelse, grå, lille job og grå, lille liv.
Det er rigtig nok. Jeg er bare et nul, der tæller andre menneskers penge.
Mennesker, jeg er klogere end ... bedre end ...
Hvor er min andel? Hvor er Leo Blooms andel?
Jeg vil ha' ... Jeg vil ha' ...
Jeg vil have alt, jeg har set på film!
Sig, du er med på den!
Jeg gør det! Ved Gud, jeg gør det!
Leo Bloom, det er mig!
Jeg er mig! Jeg kan gøre, som jeg vil!
Det betyder intet! Jeg er Leo Bloom!
Lad os slutte. Klokken er to. Jeg aner ikke, hvad jeg læser.
Læs! Vi skal finde verdens værste stykke!
”En dag vågnede Greger Samsa og opdagede, -
- at han var blevet forvandlet til en kæmpekakerlak.”
Det er for godt.
Vent lige en gang. Vent lige.
Jeg har allerede læst det her. Jeg læser dem, jeg læste i morges.
Jeg kan ikke blive ved. Det er for meget.
Max, vi må se det i øjnene. Vi finder det aldrig!
Finder vi det aldrig, hva'? Finder vi det aldrig?
Leo, kan du lugte det? Kan du se det? Rør ved det.
- Hvad er det? - En guldåre! Ægte guld!
Hovedåren! Åren over alle årer. Kys den!
- Du har fundet en fiasko. - Det er mildt sagt.
Det er en kalamitet, en katastrofe, et kanonkoks! En enaftensperle!
Det her er nødens banemand.
En Rolls-Royce og en Bentley. Vin, kvinder og sang og kvinder!
”Forår for Hitler. Kåd tam-tam med Adolf og Eva i Berchtesgarten”.
- Næsten et kærestebrev til Hitler. - Det holder ikke en uge.
Er du gal? Forestillingen er kaput på side fire.
- Hvem har skrevet det? - Læs. Læs der.
Franz Liebkind. West Jane Street 100.
Det er her.
Hvad vil I?
Hvad vil I? Ingen kommer ind, uden At jeg ved, hvem de skal tale med.
Min mand var portner, men han er død, så nu er jeg det.
- Vi søger Franz Liebkind. - Nå, pølsetyskeren.
Han bor øverst. Lejlighed nummer 23.
Men der er han ikke. Han er oppe på taget sammen med fuglene.
Han holder fugle.
Beskidte, ulækre, belortede, lusebefængte fugle.
Før kunne han godt sidde hernede, men sådan er det ikke mere, niks.
Fugle ... Fes den ind?
Jo, tak. Den fes ind. Tak, frue.
Jeg er ikke frue. Jeg er portnerske!
Han har en tysk hjelm på.
Tal nu pænt. Vi skal have det stykke.
- Franz Liebkind! - Jeg har aldrig været nazist!
Jeg parerede bare ordre! Hvorfor jagter I mig? Mine papirer er i orden.
Jeg elsker USA.
- Hvad vil I? - Rolig, mr. Liebkind.
Vi er ikke fra myndighederne. Vi kommer angående stykket.
”Forår for ... ham-i-ved-nok”? Hvad med det?
Vi synes, det er et mesterværk. Vi vil sætte det op på Broadway.
Broadway? Åh, du glæders glæde.
Du drømmes drøm! Jeg kan ikke fatte det. Det skal fuglene høre.
Fugle! Fugle! Har I hørt det?
Otto! Bertha! Heinz! Hans! Wolfgang! Hører I?
Vi skal rense Førerens navn.
Mr. Liebkind! Folk kan høre Dem.
Vi kan ikke tale her. Lad os gå ned.
Dette er en anledning til at drikke Schnaps!
Der var ikke mange, der vidste, -
- at Føreren var en fortræffelig danser.
Jeg havde ikke drømt om ...
Det er, fordi De blev narret af den verdammte propaganda!
Svinske løgne! Løgne!
Men ingen sagde et kuk om Winston Churchill. Næ, ”vind med Winnie!”
Churchill og hans cigarer! Og hans cognac og rådne malerier.
Næ, Hitler kunne male. En hel lejlighed på en eftermiddag.
Churchill kunne ikke engang sige ”nazister”. Han sagde ”narzister”.
Vi var ikke ”narzister”! Vi var nazister!
- Churchill! - Netop derfor ...
Hør så lige efter! Jeg var der selv!
Hitler var flottere end Churchill og bedre klædt end Churchill!
Han havde mere hår og kunne danse røven ud af bukserne på Churchill!
- Netop derfor ... - Churchill!
Netop derfor vil vi sætte stykket op. Vi vil vise verden den sande Hitler.
Den Hitler, De elskede og kendte. Hitler med sang i hjertet.
Her, Franz Liebkind. Skriv under og gør Deres drøm til virkelighed.
Her er det! ”Forår for Hitler”. Underskrevet og attesteret.
- Hvad nu? - Jeg nægter at gå med det armbind.
Så tag det af.
- Til ”The Blue Gypsy”. - Hvorfor skal vi derhen?
Vi skal ikke til ”The Blue Gypsy”. Det skal i>jeg.
Jeg skal mødes med en velbeslået dame.
Ser De, kære Bloom, trin ét er klaret. Stykket er vort.
Nu gælder det trin to: Pengene. Så de næste par dage ses vi kun lidt.
Max Bialystock skal på tur i ”De kære gamle damers land”.
De er uforbederlig, Bialy. Skål for Deres nye stykkes succes.
Vores nye stykke.
- Undskyld! Blev De våd? - Pyt med det, kære.
Det er da ikke noget. Har De husket den lille check?
Jeg har den lige her i tasken, skrevet ud sådan, som De sagde.
”Kontant”. Sikke et sært navn på et stykke.
Tænk ikke så meget over det, kære.
- Tak, kære. - Sig det igen.
De ser ikke ud til at være en dag over 65.
- Jeg elsker Dem. - Hva'?
Jeg elsker Dem!
Kom så, Bialy! Giv den gas!
- Hvem er det? - Max Bialystock.
Fint. Jeg troede, det var en tyv. Vent, så lukker jeg Dem ind.
Hvor meget har vi solgt af ”Forår for Hitler”?
- 25.000 procent. - 25.000 procent ...
Giv mig lige den der blå dims.
- Hvad skal du? Du er ikke færdig. - Jeg må se pengene.
Hejsa, drenge. Hvis I bare vidste, Hvor jeg har måttet lide.
- Hvad gør du? - Jeg vil købe noget legetøj.
- Det fortjener jeg. - Legetøj?
- Er det legetøj? - Hun er vores nye receptionsdame.
Ulla ...
Hils på min kollega og partner, mr. Leo Bloom.
Hvabehar?
Er du gal? En receptionist, der ikke kan engelsk. Hvad vil folk ikke sige?
De vil sige ...
- Hvad skal hun lave? - Det skal du få at se. Ulla ...
- Arbejde! - Arbejde.
Ulla, Tak! Tak, Ulla!
Min cremebolle, min honningbombe, skattebasse. Ulla!
Stands arbejde!
Tænk, jeg mødte hende på biblioteket.
Gå hen til bord og tag telefon. ”Bialystock og Bloom” ...
- Sød pige. Få dig en cigar. - Max, måske skulle vi ...
- Hvad er det? - Ikke noget. Fortsæt.
Hurtig som vinden.
Din svenske drillepind.
Du bliver min død.
Hvad sagde du, Leo?
Måske skulle vi holde lidt igen. Jeg mener, de her kontorer og sådan.
Hvorfor? Benyt dig dog af chancen!
Går det galt, kan vi da returnere lidt af pengene. Det vil gøre sig i retten.
Sig ikke sådan, din tøsedreng. Intet går galt.
Faktisk har jeg netop i dag sikret, at ”Forår for Hitler” bliver en fiasko.
I dag skal vi træffe ingen ringere end Roger De Bris.
Instruktøren? Er han dygtig? Altså, dårlig?
Møgelendig. Blandt de værste.
Han er den eneste, hvis stykker bliver droppet første prøvedag.
- Påtager han sig opgaven? - Kun hvis vi beder ham om det.
Jeg får fat i bilen.
- Ring efter chauffør. Få fat i bil. - Skal vi på motel?
- Nej, nej. Vi skal ud at køre. - De og mr. Bloom på motel?
- Nej! Ikke motel. Skaf bil. Skaf bil. - Skaf bil. Skaf bil.
Tak, Rudolfo.
Nu skal du ikke blive urolig. Han er en anelse sær.
Max Bialystock. Det er mr. Bloom. Vi har en aftale med mr. De Bris.
De er ventet. Kom dog indenfor.
Jeg er mr. De Bris' privatsekretær. Tag venligst skoene af.
Hvidt, hvidt, hvidt er gulvtæppet.
Hvis De vil følge med.
Vi er ikke alene.
Sæt Dem venligst. Roger!
D'herrer Bialystock og Bloom, kan jeg ane i min zoom. Undskyld ordspillet.
- Hvad for et ordspil? - Klap i. Han tror, han er morsom.
Hyggeligt at se dig igen. Har du læst ”Forår for Hitler”?
Bemærkelsesværdigt. Bemærkelsesværdigt!
Et forbløffende værk.
- Max, han har kjole på. - Det siger du ikke.
Jeg finder, at det er et uhyre vigtigt stykke.
Jeg anede ikke, at Det Tredje Rige var det samme som Tyskland.
Stykket flyder jo over med historiske godbidder af den slags.
Kære, De stirrer på min kjole, men jeg skal altså til ”Koreografernes Bal.
- Og den bedste dragt præmieres. - Vi vinder altid!
Jeg er ikke så sikker i aften. Jeg skal Ligne hertuginde Anastasia, -
- men jeg Ligner en Michelin-mand. Hvad synes I? Vær ubarmhjertige!
Guderne skal vide, at det er de. Hvad synes De, mr. Bloom?
- Hvor har De Deres tegnebog? - Den er prægtig! Farven er perfekt.
Den fremhæver dine øjne. Den kjole er bare dig!
- Fremhæver den virkelig mine øjne? - Det er parykken, der gør udslaget.
Så hent den, din lede heks.
Giv ham ild. Han synes om dig.
Har vi ikke truffet hinanden på et krydstogt?
- Jeg har aldrig været på krydstogt. - Quel dommage.
- Man lærer nok hinanden at kende. - Hvad med at blive frisør igen?
Roger, kunne vi tale lidt forretning?
Endelig. Det er det, vi er her for.
Jeg tror, det kan blive en strålende chance.
Pas på. Det der gjorde ondt.
- Du er jo kendt for musicals. - Ja! Dumme tøjter i store kjoler.
To, tre, spjæt og rundt. Det er til at brække sig over.
Men her er muligheden for at skabe ren dramatik.
Roger De Bris præsenterer: Historien.
Men vi må tilføje lidt musik. Og hele tredje akt må ud.
De taber jo krigen. Det er alt for deprimerende.
Vi må finde på noget dér.
Jeg har det!
Flotte piger på geled og klædt som stormtropper i skaftestøvler. S/M.
Marcherende i takt. To og tre, spjæt og rundt og rundt. Sådan!
Genialt! Jeg taler for mr. Bloom og mig selv, når jeg siger, -
- at kun du kan yde ”Forår for Hitler” retfærdighed.
Det er en stor beslutning. Den kan påvirke hele mit livsforløb.
Jeg må tænke over det. Jeg gør det!
Fat telefonen! Besæt rollerne! Ring til agenterne! Jeg vil tale med alle!
ÅBEN INDKALDELSE TIL ROLLEBESÆTTELSE
ROLLEN SOM ADOLF HITLER ERFARING UNØDVENDIG
Det er jo en galeanstalt. Vi må have ro!
De dansende Hitlere bedes vente i kulissen.
Vi skal kun se på syngende Hitlere.
Arthur Packard.
Davs, Arthur. Fortæl om dig selv.
Jeg var Albuquerque-operaens førstetenor i to sæsoner.
Jeg har lige afsluttet en turné med Lilac Time, -
- og i forrige sæson skulle jeg have haft hovedrollen i The Gypsy Lover.
- Hvad skete der? - Jeg fik ikke rollen.
- Hvad vil du synge for os? - ”En vandrende skjald”.
Tak! Næste.
Jason Green, værsartig.
- Og hvad har du så lavet? - I 16 år har jeg turneret med USO.
- Hvad vil du synge? - ”Har du hørt det tyske orkester”?
- Næ. - Det er sangens titel.
Spil!
Tak!
”En lille dreng af træ”.
Tak!
- Betyder det, at jeg ... - Beklager.
Tak!
Det var så det.
- Hej, manner. - Hvabehar?
Er hér audition til ”Boomerang Baby”?
De er vist kommet ind i det forkerte teater.
Ikke nu igen! Hvor flippet.
Vent! ”Boomerang”, det er her!
- Hvad er det, du siger? - Hvad kan vi tabe?
Unge mand. Hvad hedder De?
Navn? Manner ...
Jeg ved det godt ... Lorenzo!
Lorenzo Saint Dubois. LSD blandt venner.
- Og hvad har du lavet? - Noget, der kostede mig et halvt år.
- Hvad er du bedst til? - Det kan jeg da ikke vise her.
- Det var derfor, de burede mig inde. - Syng.
Tusind tak! Jeg vil godt lige have fat i mit band.
De bakker mig op. Kom, venner.
Jeg vil godt synge den hersens sang om kærlighed.
Og om had. Psykedelisk set taler jeg om ”magt”.
Kærlighedens magt
jeg taler om kærlighedens magt
magten i den søde blomst
vil beherske jorden, min ven
og alle vil vi fødes igen
kærlighed er blomsten min
når jeg går og holder om min skat
og livet er rart for hun forstår jo at
gå ned ad gaden og dele blomster ud
til hele raden
jeg gi'r en blomst til en stor fed snuser
han ta'r sin stav og gi'r mig en knuser
jeg gi'r en blomst til en skraldemand
han smider min pige i en skraldespand
og jeg gi'r en til værten når lejen jeg betaler
han smider den i tønden mens han i snoren haler
og den ender snart i vandet vi drikker
verden, hvor du dog stinker
du er befolket af sinker
du får endnu en chance
kom så, baby, jeg vil danse
kærlighedens magt
jeg taler om kærlighedens magt
magten i en lille blomst.
I tænker ikke på små blomster, kun på kanoner.
Havde alle blomster og ikke kanoner, var der ingen krige.
Så ville der kun være én, stor duft.
Bare en blomst ...
Min blomst ...
Hvad har I gjort ved den? I har gjort den ondt. Som alt andet.
Som alting ... En blomst.
Der har vi Hitler!
FORÅR FOR HITLER
Deres Højhed.
Der er Times' teateranmelder.
Se nu, når Max Bialystock banker det sidste søm i kisten.
Godaften. Det er altid dejligt at byde pressens repræsentanter velkommen.
Værsgo. To billetter til parkettet. Med venlig hilsen fra ledelsen.
Hov, det må være en fejl.
De er rullet ind i en 100-dollarseddel.
Det er ingen fejl. Nyd forestillingen.
- Hvad er det dog, De gør? - Jeg bestikker Dem.
Spil nu med, så er der flere, hvor den kom fra!
Mine herrer, fortryllelsen er over os. Held og lykke.
I aften Broadway. I morgen ...
Ja, han drømmer, gør han.
- Han jorder os! - Kom, ouverturen er begyndt.
Nå, Max ...
Nu sker det! Undskyld, jeg er lidt nervøs.
Slap af. Om to timer er det forbi.
Tyskland lå i støvet det var ikke til at bære
de sku' ha' en ny boss der ku' friske op dets ære
hvor, åh hvor, var han? hvor var denne mand?
vi ledte højt, vi ledte lavt i hele vores land
nu er det...
forår for Hitler og Tyskland
Deutschland er muntert og glad
vi går fremad i samlet flok
nu skal De se et herrefolk
forår for Hitler og Tyskland
vinter for alle andre
forår for Hitler og Tyskland
kom tyskere, step frem nu hver mand
Jeg blev født i Düsseldorf, og mit navn det er Rolf.
Vær ikke trist, bliv nazist.
forår for Hitler og Tyskland
strækmarch er god march i dag
bomberne rasler bare ned
Deutschland har hatten let på sned
forår for Hitler og Tyskland
Det må jeg sige! Det kan man vist kalde dårlig smag.
hurtigt må vi af sted hurtigt skal vi af sted
for vi skal af sted i krig
Lad os gå over i baren. Vi må væk i pausen, ellers stener de os.
Er liebt mir. Er liebt mir nicht.
Du liebt mir nicht.
Manner, jeg lieber dig. Jeg lieber dig.
Lieb nu med dig.
- Han er jo skæg. - Molly! Skynd dig!
Hvis du lieber mig så meget, hvorfor er du så bare ligeglad?
Altså, I gæs. I er alle sammen ens. I tænker kun på Liebe, Liebe, Liebe.
Glem ikke, at jeg svor en ed. Til Deutschland über Alles!
Så slap lige af, mens jeg lægger en strategi.
Jeg vil smadre Polen
og besætte hele Frankrig
jeg vil besætte hele Polen
og så vil jeg smadre Frankrig
og så krydser jeg Kanalen
og så får de alle et los i røven
Så du hendes ansigtsudtryk, da han begyndte at synge:
”Forår for Hitler og for Tyskland”?
Skål for den eneste opførelse. af ”Forår for Hitler”. Hvil i fred.
Kroejer! Kroejer! En omgang til.
En omgang til alle!
Tænk bare. I går var jeg en betydningsløs lille revisor.
Og i dag er jeg producent på en Broadway-fiasko!
- Skål for fiaskoen! - For fiaskoen!
Mange tak. Hvor er det pænt af jer.
Bitte schön, mein Führer.
Manner, du er jo tysker.
Det er vi alle sammen!
Det er jo rigtigt. Så kan vi altså ikke angribe Tyskland.
Alle mine venner bor jo her.
Og hvad med mig?
Og klubben og al spasen om natten? Vi må gøre noget. Jeg har det!
- Jeg har det, jeg har det ... - Hvad?
Jeg har tabt mit ridderkors ned i bukserne. Fjern det, baby.
- Danke schön, baby. - ”Baby”?
Hvorfor siger han det? Det sagde der Führer aldrig.
- Hvad er det med ”baby”? - Klap dog i.
Klap selv i. De er publikum, men jeg er forfatteren, så jeg er vigtigere!
Bartender! En drink mere til mig selv...
...min kollega, Mr. Bloom...
...og glem ikke vores godmodige fulderik her.
Evig taknemmelighed.
- En skål! - En skål!
En skål!
For hvad?
For...
For at skåle. Jeg elsker at skåle.
- For at skåle. - For at skåle.
Nu... synger jeg for...
... og I skal følge mig hele vejen!
Syng nu!
I orden, Piaf!
Der er pause. Hurtigt! Dæk ansigtet. De flår os i stumper.
En ”Manhattan”, tak!
- Det er bare noget af det skæggeste. - Jeg har sjældent grinet så meget!
- Det er skrigende morsomt! - Jeg fik helt ondt i maven!
Rolig! Der er masser af teaterstykker. Hvem siger, det er ”Forår for Hitler”?
Troede I, I ville synes om et stykke, der hed ”Forår for Hitler”?
Vi må ind igen. Hvis 2. akt er lige så skæg, kører det stykke i årevis.
Jeg må tænke. Jeg må tænke.
Mrs. Cathcart, 50 procent. Mrs. Resnick, 50 procent.
Jeg må tænke. Jeg må tænke.
Mrs. Wentworth 100 procent.
Ingen udvej. Ingen udvej ...
Ingen ud ...
Vi går derover og ser, hvad der sker. Vi hørte kun en brøkdel af publikum.
- Lad os høre, hvad flertallet mener. - Flertallet?
Flertallet? Lad os høre flertallet.
Hvor er flertallet? Lad os høre flertallet.
Flertallet? Hvor er flertallet?
Fire og fem er ni ni og ni er atten
jeg har det så skidt for min krig får en på hatten.
Undskyld! Stykket er i gang, så De skal være stille!
Svin! Svin!
Manner, vi taber bare! Hvor er min Goebbels?
- Få fat i lille Joe! - Få fat i Goebbels!
Få fat i Goebbels!
- Hell, baby. - Hvad sker der?
Jeg har lige givet folket morgenpropagandaen.
- Hvordan lød den? - ”Vi har invaderet England.”
- Lækkert, baby. Hvordan gik det? - Vi har banket dem.
Jeg elsker altså min lille Joe.
- Du ryger i din Führers nærhed. - Undskyld, store høvding.
De prøver virkelig. Manner, hvor de bare prøver.
- Hvad kan jeg gøre for Dem? - Vær venligst bevidstløs.
Oprørende. Jeg bliver så rasende. Tæppet skal ned.
Hvad sker der?
Jeg er forfatteren til dette stykke, og De er offer for et bedrag.
Der Führer har aldrig sagt ”baby”. Føreren var rar. Føreren var venlig.
Føreren var god! Han elskede mig. Tit, meget tit, sagde han til mig:
”Franz ...”
Vi elske?
Nej. Vi ikke elske. Du arbejde.
TILLYKKE
”Tillykke. Broadways største hit!”
”Tillykke. Hitler vil køre i evighed.”
”Tillykke”. ”Tillykke”. ”Tillykke”.
Tillykke! Har du set tallene for billetsalget?
En flodbølge! Broadways største hit!
Din lede baglader, du har ruineret mig!
Du er sindssyg. Han slår mig ihjel. Tilkald politiet. Mord!
Voldtægt!
Luk ikke nogen ind. Jeg må tænke.
Hvordan kunne det ske? Jeg var så omhyggelig.
Jeg valgte et umuligt stykke, en umulig instruktør, umulige aktører.
Hvad har jeg gjort rigtigt?
- Hvad laver du? - Stands mig ikke.
- Hvad skal du med bøgerne? - Jeg melder mig selv.
Jeg samarbejder, får nedsat straf og måske et job i fængselsbiblioteket.
Rolig. Slap af. Du er overanstrengt. Du handler uovervejet. Du er panisk.
- Giv mig dem! - Jeg skulle aldrig have hørt på dig.
- Gud, hvor jeg hader dig! - Dobbelt så meget i lige måde!
Fede! Fede! Fede!
Giv mig så de bøger, din fede hvalros!
Fede fedtklump, giv mig så de fede bøger!
I har brudt Siegfried-eden! I skal dø!
Det er ikke godt. Jeg kan ikke få Slået jer ihjel. Forstår I det ikke?
I må dø. Vil I samarbejde?
- Kom ind! - Kom ind!
Jeg høre larm. De kalde?
Hvor er De?
Jeg har set Dem. De ønske noget? Kaffe?
Ja! Glimrende idé. Spørg herren med pistolen.
Herren, der skyder på os og prøver at slå os ihjel. Spørg ham.
Vil De have en kop kaffe?
Kaffee? Ja, sort. To stykker sukker.
To almindelige og én sort med to stykker sukker.
- Champagne? - Næ tak. Jeg har lige bestilt kaffe.
- Kommer De så ud derfra eller ej? - Ej.
Usle, krybende kujoner!
De klynger Dem til livet! Men se så!
Se! Og husk! Franz Liebkind vil vise, hvordan man dør som en mand.
Syng venligst med.
Snart er jeg hos mein Führer. Og Göring. Og Goebbels!
Og Himmler! Nu kommer jeg, drenge.
Altså! Når først det begynder at gå galt.
Tænk at spilde en hel dag på at lege skjul med en gal tysker!
- Så, så. - Hvad? Hvad?
Gale spektakel. Hvorfor skyde os? Hvorfor ikke skyde skuespillerne?
- Franz, har jeg ført dig på vildspor? - Altid.
Pyt. Hør nu her. Hver aften ler man ad din elskede Führer. Hvorfor?
Det er ... ham LSD og hans verdammte babyer.
Her ... Køb kugler!
Gå! Dræb skuespillerne!
- Hvad? - Skuespillerne ...
Jeg må smadre skuespillerne.
Det er jo vanvid. Dræbe skuespillerne?
Hvad mener du? De er mennesker.
Er de? Har du måske siddet til bords med en? Gå! Dræb!
- Nej! - Beslut jer!
Vi sidder jo i fælden! Det er dem eller os.
Skal vi måske sprænge teateret i luften?
Dynamit.
Lunte.
Og nu til udløseren.
Skyd ikke! Det er dynamitten! Hvis du skyder, eksploderer vi.
Godt tænkt. Jeg lægger dynamitten tilbage.
Næste gang, jeg sætter et stykke op, bliver det uden forfatter.
- Max. - Hvad så?
Kan du huske i går, da vi sloges?
Jeg er ked af, jeg kaldte dig ”fede, fede, fede”.
Mine herrer. Vi har et teknisk problem.
Jeg ved ikke, om den satan her er en hurtig eller en langsom lunte.
Det må jeg lige hitte ud af.
Det her er afgørende.
Ja, kan De se? Ser De det? Det var det, jeg sagde.
Et eksempel på kvik tænkning. Jeg sagde, det var den hurtige lunte.
Og det er den hurtige lunte.
- Har nævningene voteret? - Ja, høje dommer.
- Og hvad er nævningenes afgørelse? - De tiltalte er utrolig skyldige.
Har de tiltalte noget at sige inden domsafsigelsen?
Jeg vil godt sige noget. Ikke på egne vegne, -
- men med henblik på mr. Bialystock.
Høje dommer, ærede nævninge ...
... Max Bialystock er det mest ...
... egoistiske menneske, jeg nogensinde har mødt.
Tak for hjælpen!
Han er ikke blot en løgner og en snydepels -
- og en svindler og bedrager, der tager penge fra gamle damer.
Men han lokker også folk til at gøre ting og sager. Især mig.
Ting, de aldrig ville have drømt om at gøre.
Men, høje dommer, som jeg ser det, -
- er loven til for at beskytte mennesker mod uret.
Hvem har Max Bialystock begået en uret imod?
Altså: Hvem har han virkelig gjort ondt? Ikke mig.
Ikke mig. Jeg var ...
Denne mand ...
Ingen har nogensinde kaldt mig Leo.
Det er ikke en vægtig juridisk pointe, men selv i børnehaven hed jeg Bloom.
Og jeg har aldrig før sunget en sang. Aldrig sunget sammen med en anden.
Men denne mand ... denne mand ...
Han er et pragtfuldt menneske. Han har gjort mig til det, jeg er i dag.
Og de gamle damer? Hvad var de uden Max Bialystock?
Max Bialystock, der fik dem til at føle sig unge -
- og tiltrækkende og eftertragtede.
Mere har jeg ikke at sige.
Ro i salen!
Må jeg ydmygst tilføje, at vi har fået en lærestreg, -
- og at vi aldrig gør det igen.
STATSFÆNGSEL
Nej! Nej! Nej! Kom nu, venner. Lidt mere spjæt.
”Kærlighedens fanger”. Tillykke.
Inspektøren vil godt investere lidt i jeres stykke.
Sig, at han ejer
Fra begyndelsen. Igen!
Syng til, folkens!
Højere, I padder!
Vi har premiere på lørdag!