OFFENTLIG AUKTION I DAG
Solgt. Deres nummer, hr.? Mange tak.
Nr. 663. En plakat fra "Hannibal" af Chalumeau.
- Kan ses her. - Bliver jeg budt 10 francs?
Fem, da. Der er budt fem.
Seks... syv. Imod Dem, hr. Syv.
Otte?
Otte første gang. Anden gang. Solgt... til monsieur Deferre.
Mange tak.
Nr. 664:
En træpistol og tre kranier -
- fra 1831-opsætningen af "Robert le Diable" af Meyerbeer.
Skal vi sige 10 francs? 10, tak. Nogen højere?
Der er budt 15.
Sælges for 15.
Deres nummer, hr.?
Nr. 665, mine damer og herrer:
En papmaché-spilledåse i form af en lirekasse.
Dertil en abedukke i persisk klædedragt -
- som spiller på bækken.
Fundet i teatrets kældre og stadig i fineste stand.
Kan ses her.
Må jeg begynde med ... 15 francs?
15, tak.
Ja, 20 fra Dem. Tak.
Madame Giry, 25.
Mange tak, frue. Der er budt 25. Er der nogen, der siger 30?
30! Og 35?
Der er budt 30 francs. Første gang, anden gang.
Solgt for 30 francs til Vicomte de Chagny.
Mange tak.
Et udsøgt samlerobjekt.
Hver detalje -
- præcis som hun sagde.
Vil du stadig spille, når -
- vi andre har endt vore dage?
Nr. 666 så:
En lysekrone i småstykker.
Nogle af Dem husker måske den sælsomme historie -
- om Operafantomet.
En gåde, der aldrig fuldt ud blev opklaret.
Vi har ladet os fortælle, at det er den selv samme lysekrone -
- der optræder i den berømte katastrofe.
Vort værksted har repareret den -
- og delvis forberedt den til det nye elektriske lys.
Måske kan vi skræmme dette fortidens spøgelse bort -
- med lidt oplysning.
Mine herrer?
Dette trofæ er fra vore frelsere -
- fra dem, der frelste os -
- fra at blive slavebundet -
- af Rom.
Med jubel og dans og med sang -
- vil vi i aften fejre -
- den hær, der har kæmpet med glans -
- og vundet store sejre.
- Vicomte, velkommen! - Mine herrer.
Karthagos trompeter, blæs til -
- så romerne, de skælver.
Taktfast marchere vi vil.
Hør vore trommer, Hannibal kommer!
Du har gjort min kjole for lang!
Trist at vende hjem og se vort elskede land -
- truet ednu en gang af Romas begærlige hånd.
Mine herrer...
Vi holder prøver på en ny opsætning af Chalumeaus "Hannibal".
Monsieur Lefevre, jeg holder prøve!
Monsieur Reyer, madame Giry, mine damer og herrer.
Må jeg bede om opmærksomhed, tak?
Som bekendt har der gået rygter om min snarlige tilbagetræden.
Jeg kan nu bekræfte disse rygter og -
- med glæde forestille Dem -
- for de to herrer, der nu ejer Opera Populaire:
Monsieur Richard Firmin og monsieur Gilles André.
De har nok læst om den formue, de har tjent på skrot.
Skrapjern... faktisk.
De må være rige.
Og vi er dybt beærede over at præsentere vores nye protektor.
Vicomte de Chagny.
Tænk, at vi fik fingre i ham! Det er et kup for os.
Det er Raoul.
Før min far døde... i huset ved havet...
Vi var sådan en slags barnekærester.
- Han kaldte mig Lille Lotte. - Christine, han er flot.
Mine forældre og jeg er beærede over at støtte kunsten -
- og ikke mindst den verdensberømte Opera Populaire.
Signora Carlotta Giudicelli, vor førstesopran i fem sæsoner.
Brava!
Signor Ubaldo Piangi.
Mig en ære. Men jeg er i vejen for Deres prøve.
Jeg kommer i aften og deler Deres triumf med Dem.
- Om forladelse. - Tak, monsieur le Vicomte.
En gang til, signor.
Han elsker mig. Han elsker mig.
Vidunderlige ord! En stor opmuntring for alle.
- Han kan ikke kende mig. - Han så dig ikke.
Vi er særligt stolte over vores dygtige ballet.
Jeg kan se hvorfor. Specielt den lille blonde engel.
Min datter: Meg Giry.
Og den usædvanlige skønhed, hun er vel ikke også familie?
Christine Daae. Lovende talent, monsieur Firmin.
- Meget lovende. - Daae, siger De?
I familie med den berømte svenske violinist?
Hans eneste barn. Forældreløs som 7-årig, opvokst her i balletten.
- Forældreløs, siger De? - Jeg anser hende for min datter.
Hvis d'herrer venligst vil gå til side.
Hannibals venner!
Ikke på min kjole!
Elefanterne brøler i kor.
Romere, hør dem og skælv!
Hør, hvor de dundrer i jord.
Hør vore trommer!
Hannibal kommer!
Dagen lang! De vil kun se på dansen!
Vicomten glæder sig til aftenens premiere.
Allora, allora, allora.
Jeg håber, han finder samme glæde i danserinder som De -
- for jeg agter ikke at synge!
Jeg er færdig. Kom med min hund. Farvel!
- Hvad gør vi nu? - Kryber. Kryber, kryber.
- Jeg går nu. Det er slut. - Store, underskønne kunstner.
Principessa. Bella diva.
Sangens gudinde!
Er der ikke en pragtfuld arie til Elissa -
- i 3. akt af "Hannibal"? Måske kunne fruen...
Ja, ja! Men nej!
Jeg har ikke 3. akts kostume. Fordi nogen ikke har fået det klar!
Og jeg hader min hat!
So en personlig ære kunne De måske tilstå os en privat opførelse?
Medmindre monsieur Reyer har noget imod det.
Hvis mine direktører befaler det.
- Monsieur Reyer? - Hvis min diva befaler det.
Ja, det gør jeg. Alle er meget stille.
- Hvorfor trækker De Dem tilbage? - Mit helbred.
Også jer!
Signora?
Maestro.
Tænk på mig -
- tænk på mig kærligt -
- når vi si'r farvel.
Og husk på mig -
- en sjælden stund. Det må de love mig -
- du vil.
Når du føler, at du atter trænger -
- til at gå din egen vej...
Åh gud! Signora...!
Han er her, Operafantomet.
Buquet! Hvad foregår der deroppe?
De skal ikke se på mig. Jeg var på min post.
Monsieur, der er ikke nogen. Eller hvis der er -
- så må det altså være et spøgelse.
Signora... Den slags ting sker jo.
I de sidste tre år er den slags ting jo sket.
Og har De hindret det? Nej! Og I to er lige så umulige som ham.
"Den slags ting sker jo."
Indtil I hindrer den slags ting i at ske, sker den her ting ikke!
Amatører.
Se bare her. Farvel. Nu går jeg virkelig.
Held og lykke. Hvis De får brug for mig, er jeg i Australien.
Signora Giudicelli... hun kommer da tilbage, ikke?
Tror De det, monsieur?
Jeg har en meddelelse fra Operaspøgelset.
Åh gud! Alle er fra forstanden!
Han byder Dem velkommen til hans opera.
Hans opera?
Og kræver, at De fortsat lader loge 5 stå tom -
- til hans disposition.
- Og erindrer Dem om hans gage. - Hans gage?
Monsieur Lefevre gav ham 20.000 francs om måneden.
20.000 francs?
Måske har De råd til mere med Vicomten som protektor?
Jeg ville bekendtgøre det i aften -
- når Vicomten kommer til premieren.
Men åbenbart kommer vi til at aflyse nu -
- da vi tilsyneladende har mistet vores stjerne.
Men der må da vel være en dubleant?
Der er ingen dubleant for La Carlotta!
Et udsolgt hus! Vi må refundere et udsolgt hus!
Christine Daae kunne synge partiet.
- En korpige? Sikke noget vås. - Hun har gået hos en god lærer.
Hvem?
Jeg kender ikke hans navn.
Lad hende synge for Dem. Hun har fået en god skoling.
Godt da.
Kom så. Vær ikke genert.
Kom så. Kom bare. Det er...
Fra begyndelsen af arien, tak, mademoiselle.
- André, det er ikke beroligende. - Hun er da køn.
Tænk på mig, tænk på mig kærligt -
- når vi si'r farvel.
Og tænk på mig en sjælden stund.
Det må du love mig, du vil.
Når du føler, at du atter trænger -
- til at gå din egen vej -
- kan du måske finde tid til -
- at tænke lidt på mig.
Vi har aldrig sagt, vor kærlighed var grøn -
- og aldrig falmed' og blev bleg.
Men hvis du kan huske dengang -
- stands og tænk på mig.
Tænk på kærligheden -
- som vi to fandt.
Tænk ikke på den lykke -
- der så hurtigt svandt.
Tænk på mig, at jeg må vågne -
- hver dag med det savn.
Tænk hvordan jeg prøver forgæves -
- helt at glemme dit navn.
Se blot engang på alle minderne -
- og hvad vi ikke nåede, du og jeg.
Der vil aldrig gå en dag -
- hvor jeg ikke tænker -
- på dig.
Er det mon...
Er det mon Christine?
Bravo!
For længe siden, ja, sådan virker det -
- er hun min barndoms bedste minde.
Hun kan næppe huske mig -
- men jeg kan huske hende.
Blomster dør, og somrens frugter dør.
De lever kort, som du og jeg.
Men jeg håber, du til tider -
- tænker lidt...
... på mig.
Brava! Magnifica!
Stupenda!
Brava, brava, bravissima.
Christine... Christine.
Christine...
Hvor i alverden -
- har du gemt dig?
Du var jo helt fantastisk!
Bare jeg kendte hemmeligheden.
Hvem er din gode lærer?
Meg...
Da din mor satte mig til at bo her...
Hver gang jeg kom herned alene -
- for at tænde et lys for min far -
- lød en stemme... ovenfra -
- og i mine drømme var han der altid.
Ser du...
Da min far lå for døden -
- sagde han, jeg ville blive beskyttet af en engel.
En musikkens engel.
Christine... tror du?
- Tror du, din fars ånd er din lærer? - Hvem ellers, Meg? Hvem?
Far har fortalt om en engel -
- som jeg har drømt, at jeg ser.
Jeg føler ham nu, mens jeg synger -
- og jeg ved, han er her.
I dette rum han kalder sagte -
- skjuler sig i dets skygger.
Og jeg ved, han er altid hos mig -
- han, min usynlige skytsånd.
Christine, jeg tror, du går og drømmer.
Den slags ting hænder aldrig.
Christine, du taler i gåder.
Det ligner slet ikke dig.
Musikkens Engel, ven og vogter -
- skænk mig al din gave.
Hvem er den engel?
Musikkens Engel, skjul dig ej mere -
- mystiske, magiske engel.
- Han er her lige nu. - Dine hænder er kolde.
- Alle vegne omkring mig. - Dit ansigt, Christine, er blegt.
- Det gør mig bange. - Vær ikke bange.
Det klarede du smukt, min søde.
Han er tilfreds med dig.
Åh, Vicomte! Vi har nok gjort et fund med frk. Daae!
Måske skal vi forestille hende for Dem?
Mine herrer, netop denne visit foretrækker jeg at gøre alene.
Men mange tak.
De har åbenbart mødtes før.
"Lille Lotte drømte i øst og i vest."
"Lille Lotte tænkte:"
"Hvad er nu bedst? Dukker eller nisser eller sko?"
"Eller gåder eller kjoler?"
- Vores dage på loftet. - "Eller chokolader?"
Far, der spillede violin...
Mens vi læste for hinanden... dystre historier fra Norden.
"Nej, sagde Lotte, den bedste leg -"
"- er at sove, synes jeg."
Mens Musikkens Engel synger drømme for mig.
Musikkens Engel synger drømme for mig.
Du sang som en engel i aften.
Far sagde:
"Når jeg er i himlen, mit barn, sender jeg Musikkens Engel til dig."
Ja, far er død, Raoul -
- og jeg har haft besøg af Musikkens Engel.
Ingen tvivl om det. Og nu skal vi ud og dinere.
Nej, Raoul.
- Musikkens Engel er meget striks. - Det bliver ikke sent.
Raoul, nej.
Du skal klæde om. Jeg får tilkaldt min vogn, Lille Lotte.
Raoul, vent!
Flabede knægt, en laps, udhaler -
- soler sig i din hæder.
Udannet fjols, din kække bejler -
- stjæler nu min sejr!
Engel, jeg hører dig. Tal, jeg lytter.
Bliv hos mig, kom og led mig.
Engel, min sjæl var svag, tilgiv mig.
Kom nu til mig, herre!
Smigrende tøs, du skal se mig -
- hvorfor jeg lever i skygger hver dag.
Se på dit ansigt i spejlet.
Jeg er derinde bag!
Musikkens Engel, ven og vogter -
- skænk mig dine gaver!
Musikkens Engel, skjul dig ej længer'!
Kom til mig, sælsomme engel.
Jeg er din musikkens engel.
Kom til mig, Musikkens Engel.
Hvis stemme er det? Hvem er derinde?
Jeg er din musikkens engel.
Kom til mig, Musikkens Engel.
Hver nat han sang for mig -
- i drømmens favn.
Hans stemme kaldte mig -
- og sa' mit navn.
Men sidder jeg igen -
- i drømmens spind?
Jeg mærker Operafantomet her -
- dybt i mit sind.
Syng nu igen med mig -
- vor sære duet.
Den magt, jeg har over dig -
- bli'r snart komplet.
Og selv om du ser tilbage -
- så stirrer du blind.
For Operafantomet er her -
- dybt i dit sind.
De, der har dit ansigt set -
- i skræk trækker sig.
Jeg er blot maske for dig.
Den, de hører, er mig.
- Din sjæl og min stemme... - Min sjæl og din stemme...
... i sangen ind -
- så ser vi, Operafantomet er her...
-... dybt i mit sind. -... dybt i dit sind.
Han er her, Operafantomet.
Syng for mig!
Syng, min musikkens engel.
Syng, min engel.
Syng for mig!
Syng, min engel!
Syng for mig!
Jeg har bragt dig -
- til musikkens kongetrone.
Til det rige, hvor alle må knæle dybt for musikken.
Musikken...
Du er kommet her -
- med et eneste, endeligt mål.
Siden jeg første gang hørte dig synge -
- har jeg villet have dig her for at tjene mig og synge.
Min musik, ja...
Min musik...
Natten skærper -
- hvæsser fantasier.
Mørket gemmer -
- tusind drømmeriger.
Langsomt dine sanser -
- får nedbrudt deres skanser.
Tyst og langsomt -
- foldes nattens pragt ud.
Grib den, mærk den.
Så blidt den ligger strakt ud.
Se den anden vej -
- væk fra dagen grå og bleg.
Glem den blygrå dag -
- fra dette øjeblik.
Og lyt til -
- nattens magiske musik.
Luk øjnene og hengiv dig til -
- din sorteste drøm.
Tøm dit hoved for det liv, du har levet før.
Luk øjnene.
Flyv til vejrs, hvis du -
- da tør.
Og du vil leve, som du aldrig har levet -
- før.
Som et kærtegn -
- musikken vil dig røre.
Hør den, føl den -
- lad dig nu forføre.
Sæt din tanke fri -
- luk op for din fantasi -
- i det mørke, som er dit -
- et øjeblik.
Til nattens mørke, magiske musik.
Lad din sjæl gå på rejse -
- i et helt nyt rum.
Tøm dit hoved for det liv, du leved' før.
Lad sin sjæl bringe dig ud -
- på din længsels vej.
Først da kan du blive et -
- med mig.
Sangen, klangen -
- alt gør dig beruset.
Kom, berør mig -
- giv dig hen til suset.
Lev nu drømmen ud -
- følg nu fantasiens bud -
- til musikken, som er fuld af -
- min mystik.
For det er nattens mystiske -
- musik.
Og kun du -
- kan gøre min sang unik.
Du skal gi' -
- mig denne nats...
... musik.
Christine?
Gul som pergament er hans hud.
Et stort sort hul i stedet for en næse, der aldrig voksede ud.
I skal altid være på vagt -
- eller han fanger jer med sin magiske lasso.
De, der taler om ting, de kender til -
- opdager ofte for sent, at tavshed er en slags guld.
Joseph Buquet, klap nu i.
Hold dine hænder oppe i niveau med dine øjne.
Jeg kan huske, at der var tåge.
Et tågeslør på en stor, glasklar sø.
Der var kærter alle vegne -
- og på søen var der en båd.
Og i båden var der en -
- mand.
Hvem var den mand i det dunkle?
Hvem var bag den maske skjult?
Fanden tage dig! Din lille nysgerrige Pandora!
Din lille djævel! Var det dét, du ville se?
Forbandet være du, din lille, løgnagtige Dalilah!
Din lille snog! Nu kan du aldrig blive fri!
Fanden tage dig!
Forbandet være du!
Sælsommere, end du drømte om.
Tør du overhovedet kigge?
Eller orke at tænke på mig?
Denne hæslige kimære, der brænder i helvede -
- men i det skjulte længes efter himlen.
I det skjulte, ja.
Christine...
Frygt kan vendes til kærlighed.
Du vil lære at se, at finde manden -
- bag dette uhyre, dette -
- frastødende kadaver, der ligner et udyr -
- men i det skjulte drømmer om skønhed.
I det skjulte, ja.
Åh, Christine...
Vi må vende tilbage. De to tåber, der leder mit teater, må savne dig.
"Mystisk premiere på operaen. " "Mystisk forsvinden af sopran. "
"Sælsomt," hører man alle sige. "Såre sælsomt. Aner vi en intrige?"
Sopranerne er os en pine. Først Carlotta, nu Christine.
I det mindste bliver salen fuld.
Sladder er værd sin vægt i guld.
Sikken måde at drive forretning. Skån mig for disse prøvelser.
Mens vore stjerner skrider, jubler publikum blot vider'.
Opera! Pyt med store navne, næ, skandale, det giver succes.
Skandale? Vil de alle gå?
- Det er skandaløst! - Læg sordin på.
Det er reklame! Godt for operaen!
- Gratis reklame! - Men vi har ingen sopran!
André, de sælger hver en billet.
Nå, åbenbart har du også fået et.
"Kære André, hvilken fortryllende aften. "
"Christine var aldeles uden mage. "
"Det gjorde næppe nogen ked, at Carlotta skred. "
"Behøver I bruge denne diva, der for længst har set bedre dage?"
"Kære Firmin, blot en lille påmindelse."
"Mit honorar er ikke betalt. "
"Send det c/o Spøgelset med sædvanligt bud. F.P.O. "
"Det er ikke godt med gæld, så følg min ordre, før det går galt."
Hvem vil skrive den slags pladder? En, der har en svag forstand.
- Begge er underskrevet "O.S. " - Hvem pokker er det?
Operaspøgelset!
- Det er rystende. - Og en spot at se.
- Og så vil han have penge. Sikken en idé!
At vente honorar! Han er åbenbart forrykt.
- Hvor er hun? - Carlotta?
Nej, frk. Daae.
- Aner det ikke. - Jeg vil have svar!
Og dette brev er fra Dem?
- Hvad betyder det vrøvl? - Naturligvis ikke!
- Så hun er ikke hos Dem? - Vi aner intet.
Modsig mig ikke. Har De ikke skrevet det?
Hvad er det, vi skulle have skrivet?
Skrevet!
"Frygt ikke for frk. Daae."
"Musikkens Engel har hende under sine vinger."
"Gør intet forsøg på at se hende igen."
Hvem har så skrevet det?
- Hvor er han? - Velkommen tilbage!
- Hvor er han? - Hvad er der nu?
Jeg har Deres brev, som er rædsomt!
- Er det fra Dem? - Naturligvis ikke.
- Det er ikke fra Dem? - Naturligvis ikke.
De vover at påstå, at dette brev ikke er fra Dem?
Og hvad er det, der skulle være fra mig?
"Deres dage på Opera Populaire er talte."
"Christine Daae synger i Deres sted i aften."
"Bered Dem på en stor ulykke -"
"- såfremt De skulle forsøge at tage hendes plads."
Alt for mange breve efter min smag.
Og de fleste af dem om Christine!
Alt, hvad vi har hørt i dag, er frk. Daaes navn.
Frk. Daae er vendt tilbage.
Forhåbentlig er hun ikke kommet noget til.
- Og hvor er hun så nu? - Jeg lod hende være alene.
For at hvile ud.
- Må jeg se hende? - Nej, monsieur.
- Hun vil ikke se nogen. - Vil hun synge?
Jeg har et brev.
- Lad mig se det! - Lad mig.
"Jeg har sendt d'herrer flere yderst elskværdige breve -"
"- med detaljer om, hvordan mit teater skal drives."
De har ikke fulgt mine instrukser.
Jeg vil give Dem en sidste chance.
Christine Daae er vendt tilbage til Dem.
Og jeg ønsker, hendes karriere -
- skal nyde fremme.
I den nye opsætning af "Il Muto" -
- vil De derfor give Carlotta rollen -
- som pagen.
Og anbringe frk. Daae i rollen som -
- grevinden.
Den rolle, frk. Daae skal spille -
- kræver charme og appel.
Men rollen som pagen er stum -
- hvad der gør denne rollebesætning -
- ideel.
"Jeg vil se forestillingen fra min faste plads i loge 5 -"
"- som man vil lade stå tom til mig."
"Skulle disse ordrer blive overhørt -"
"- vil der indtræffe en katastrofe, der overgår Deres fantasi".
"Jeg forbliver, mine herrer, Deres lydige tjener -"
"- O.S."
- Christine. - Hvad sker der?
Det er en intrige for at hjælpe Christine!
- Fra Vicomten, hendes elsker. - Det er dog utroligt!
- Signora... - O, traditori!
- De er vor stjerne! - Til evig tid, ja!
- Manden er gal! - Giver os ordrer!
Frk. Daae skal spille pagen -
- den stumme rolle.
Carlotta spiller hovedrollen!
- De kan ikke sådan nøde mig. - Nød hende.
- De siger det for at møde mig. - Mød hende.
Jeg hører ikke efter!
Og sådan fornærmer De Deres primadonnas ære?
Padre mio! Dio!
Vogt dig, hvis du ikke agter hans besked.
For englen ser, og englen ved.
- Signora, tilgiv os... - De har udskiftet mig!
Vi bønfalder Dem.
- Frygten vil I opleve. - Jeg må se hende.
Signora, syng for os. Spil nu ikke martyr.
Hvilke overraskelser venter på os?
Vores stjerne!
Vil De give den til frk. Daae?
Deres publikum har brug for Dem.
Og det har vi med.
Vil De ikke hellere have Deres lille ingenue i mit sted?
Signora, nej!
Verden vil have Dem.
Prima donna, vor scenes førstekraft -
- lille og stor knæler i kor -
- med deres bønner.
Kan De gå Deres vej fra et sådant jubelkor?
Tænk på, hvor alle Dem påskønner!
Prima donna, fortryl os nok en gang.
Tænk på Deres muse.
Og de fulde huse, vi kan vente.
Skænk os triumfer og hæder og gny!
Syng, prima donna, på ny.
Christine talte om en engel.
Prima donna, din sang skal leve igen.
- Tænk på publikum - Du blev ydmyget.
Hun har hørt Musikkens Engel synge.
Hør deres bifald og taktfaste klap.
- Vi får vor opera. - Hun får sit rampelys.
Operastjerner er en prøvelse.
- Prima donna, din sang skal ej dø. - Når hun synger, ser vi himlen.
Ordrer! Advarsler!
- Sindssyge krav! - Sindssyge krav er dagligdag.
Du vil brillere i det sidste dacapo.
Der vil komme flere scener, der er værre endnu.
Jeg må sørge for, at de krav bliver afvist.
Tænk, at en diva er glad for at afløse en korpige -
- der har ligget i med mæcenen.
Raoul og soubretten har givet kærlighedsduetten.
Han nægter det måske, men det er klart at se.
Det ville ikke holde vand på en scene -
- Men hvis det gøres i skrål og på fremmed tungemål -
- er det lige den slags, publikum elsker.
- Ja, den perfekte opera. - Hvis man forbander denne opera...
Prima donna, læg verden for din fod.
Det hele land kun vente kan på miraklet.
Oplys vor scene -
- med din strålende sang.
Syng, prima donna...
... nok en gang!
Ud, ud, ud!
De si'r, at denne yngling har gjort grevinden elskovssyg.
- Og greven ville dø af chok. - Ja, greven er til grin, det pjok.
Hvis det kommer ud, så hjælpe hende Gud. Fy, fy, fy!
Den skamløse frue er dømt til helveds lue
Fy, fy, fy!
Serafimo, din forklædning er perfekt.
Hvem kan det være?
Kære kone, det er din elskede mand.
Det er lige den slags, publikum elsker.
Min skat, jeg må til England i statsærinder -
- og må lade dig ene med din nye kammerpige.
Selv om jeg med glæde ville tage pigen med mig.
Det gamle fjols rejser.
Det er grevinde de Charbourg. Hun har inviteret os til sin salon.
Det overgik os ikke, da vi handlede med skrot.
Skrapjern!
Serafimo, bort med disse falske klæ'r.
Du kan ikke tale, men kys mig i min mands fravær.
Stakkels nar, ja, jeg må le...
Jeg kan få en bedre bedre halvdel, skal I se.
Stakkels nar, slet intet han ved.
Havde han anet noget, var han ikke taget af sted.
Gav jeg ikke besked om, at loge 5 skulle stå tom?
- Han er her, Operafantomet. - Det er ham.
Din rolle er stum, lille tudse.
Tudse, madame? Måske er det Dem, der er en tudse.
Hvorfor sprøjter du altid på min hage?
Serafimo, væk med disse falske klæ'r.
Du kan ikke tale, men kys mig i min...
Mine herrer, vær så venlige...
Stakkels nar, ja, jeg må le...
Mor!
Træk tæppet for!
Gå ud!
Mine damer og herrer! Vi undskylder.
Forestillingen... vil fortsætte om en halv snes minutter -
- hvor grevindens rolle vil blive spillet af frk. Daae.
Indtil da vil vi bede om Deres overbærenhed i nogle øjeblikke.
Imens vil vi give Dem balletten fra 3. akt af aftenens opera.
- Hvad? - Maestro...
Balletten! Kom med den.
- Balletten! - Balletten, nu!
Mange tak.
Du er fyret.
- Er alt i orden? - Raoul, vi må væk herfra.
Mine damer og herrer, vær venlige at blive siddende.
Der er ingen grund til panik. Det er blot et uheld.
- Hvor fører du mig hen? - Vi kan ikke gå derned.
- Vi må tilbage. - Han dræber dig!
- Hans øjne finder os. - Christine, sig ikke det.
- De øjne, der brænder. - Glem den tanke.
- Om han har dræbt tusind mænd... - Glem dette mareridt.
-... vil Operafantomet dræbe igen. - Han er en myte.
Der er ikke noget Operafantom.
Min Gud, hvem er den mand...
-... der dræber løs? -... så dødsens bleg?
- Han har mig i sin magt... - Hvis stemme hører du...
-... til evig tid. -... tæt bag ved dig?
I denne labyrint -
- er natten blind.
- Jeg føler Operafantomet her... - Du føler Operafantomet der...
-... dybt i mit sind. -... dybt i dit sind.
Der er ikke noget Operafantom.
Raoul, jeg har været der -
- i hans verden af endeløs nat.
I en verden, hvor dagslys fortæres af mørket.
Mørket...
Raoul, jeg har set ham!
Kan jeg nogen sinde glemme det syn?
Kan jeg nogen sinde fortrænge det ansigt -
- så monstrøst og deformt, at det knap var et ansigt -
- der i mørket...
Mørket.
Men hans røst fyldte sindet -
- med en sælsom klang.
Og min sjæl blomstred' af musik den nat.
I musikken fik sjælen -
- vingefang.
Som jeg hørte musikken for første gang.
Hvad du hørte, var en drøm og ikke andet.
Men i hans øjne -
- stod alverdens kval at læse.
De tryglende øjne -
- der både truer og -
- forguder...
Christine...
Tal ej mer' om mørket.
Glem din blåøjede frygt.
Jeg er her.</> Her kan intet nå dig.
Jeg vil værne og passe på dig.
Lad mig give dig frihed -
- lad sollyset tørre din kind.
Jeg er her som din støtte -
- for at lede og beskytte.
Sig, du elsker mig -
- hver stund på dagen.
Fordrej mit hoved med ord om sommersol.
Sig, du vil ha' mig hos dig -
- nu og altid.
Lov mig -
- at du taler sandt til mig.
Det er min bøn til dig.
Lad mig være din skanse.
Lad mig være dit lys.
Du er tryg, bli'r ikke fundet.
Din frygt er overvundet.
Jeg vil blot ha' frihed -
- en verden uden nat.
Og du, det vil jeg vide -
- er altid ved min side.
Så sig, at du vil dele med mig -
- et liv, en kærlighed.
Lad mig føre dig ud af ensomhed.
Sig, du vil ha' mig hos dig -
- her ved din side.
Hvor du end går hen, går også jeg.
Christine, det er min bøn til dig.
Sig, du vil dele med mig -
- et liv, en kærlighed.
Sig det blot, og jeg vil følge dig.
Del hver dag med mig -
- hver nat, hver morgen.
Sig, du elsker mig.
Det lover jeg.
Elsk mig...
Det er min bøn til dig.
Hvor du end går -
- går også jeg.
Elsk mig...
Det er min bøn -
- til dig.
Jeg må gå. De leder efter mig.
Kom med mig, Raoul.
Christine, jeg elsker dig!
Hidkald nu dit hestespand.
Vent ved teatrets dør.
Snart er du ved min side.
Det er trygt og godt at vide.
Jeg gav dig min musik.
Gav din sang vingefang.
Den tak, som jeg har fået:
Forkastet og forsmået.
Han kunne kun elske dig -
- da han hørte din sang...
Christine...
Sig, du vil dele med mig -
- et liv, en kærlighed.
Sig det blot -
- og jeg vil følge dig.
Del hver dag med mig -
- hver nat, hver morgen...
Det, I to vil fortryde mest, det er -
- at I glemte Fantomets krav -
- til jer.
- Monsieur André. - Monsieur Firmin.
Kære André, hvilken herlig aften!
Prologen til et smukt nyt år.
- Du forstår nok at gæste. - Ja, man gør sit bedste.
- Skål for os. - Vi er meget populære.
Men desværre ku' Fantomet ikke komme.
Maskebal! Masker her i hobetal.
Maskebal!
Gem dit ansigt, så ingen kan dig finde.
Maskebal! Så kulørt, som det nu skal.
Maskebal! Se dig om. Der er en anden maske bag dig.
Gyldenbrunt, purpurrødt.
Nar og drot, genfærd dødt, grønt og sort, dronning, præst.
Stænk af rødt på et bæst. Ansigter.
Tag en tur, kør engang -
- på karrusellen i et vanvittigt spind.
Gyldent blik, spader fem, sandt er falsk, hvem er hvem?
Læbekrus, kjolesus, hjerter es, broder rus.
Ansigter.
Drik det ind, drik det op, til du drukner...
-... i lyset og lyden. - Men hvem ser bag masken?
Maskebal!
Grinegule, hvinerøde. Maskebal!
Sug det ind, lad dig lamslå og betage!
Maskebal!
Kække blikke, frække smil. Maskebal!
Stands og stir på et hav af smil omkring dig.
Maskebal!
Skumle kroge, mumleord. Maskebal!
Du kan narre enhver, som har kendt dig.
Maskebal!
Grove djævle, sjove smil. Maskebal!
Gem dig blot. Men en maske vil forfølge dig.
- Sikken fest... -... vi har holdt.
- Man er glad. - Man er stolt.
- Byens nobleste top... ...er såmænd troppet op.
- Tre måneder... -... af befriende fryd.
Af elysisk fred!
- Nu kan vi slappe af. - Ingen spøgelser.
- Skål for os. - Og for et gunstigt år.
Og alle vore venner.
Og må vor glans ej stå for fald.
- Hvilken herlig udgang! - Og hvilket maskebal!
Tænk engang!
En hemmelig forlovelse! Se, din vordende brud!
- Tænk engang! - Men hvorfor hemmelig?
Hvad har vi at skjule? Du lovede mig.
- Nej, de ser det. - Så lad dem se det.
Det er en forlovelse, ikke en forbrydelse.
Christine, hvad er det, du frygter?
Lad os ikke skændes...
- Spil nu med. - Jeg håber blot...
- Du vil forstå engang. -...jeg vil forstå engang.
Maskebal!
Masker her i hobetal.
Maskebal!
Gem dit ansigt, så ingen kan finde dig.
Maskebal!
Så kulørt, som det nu skal. Maskebal!
Se dig om. Der er en anden maske bag dig.
Maskebal!
Kække blikke, frække smil. Maskebal!
Stands og stir på et hav af smil omkring dig.
Maskebal!
Grinegule, hvinerøde. Maskebal!
Sug det ind, lad dig lamslå og betage!
Hvorfor så tavse, mine herrer?
Troede De, jeg bare var forsvundet?
Har De savnet mig, mine herrer?
Jeg har skrevet Dem en opera.
Her får De mit partitur.
"Don Juans triumfer"!
Jeg hilser kærligt hver og en.
Et par instrukser, før De begynder prøverne:
Carlotta må lære at spille komedie -
- og ikke bare svanse rundt på scenen som en nar.
Vor Don Juan må tabe sig. Det er usundt -
- for en mand på Piangis alder.
Og mine direktører må forstå -
- at deres plads er på kontoret, ikke på scenen!
Hvad angår vor stjerne, frk. Christine Daae...
Hun vil da yde sit bedste -
- og hun kan synge smukt.
Men hun ved nok, at hvis hun vil brillere mer' -
- har hun endnu meget at lære.
Blot hendes hovmod vil sende hende tilbage til mig -
- hendes lærer ... hendes lærer.
Dine lænker er stadig mine. Mig tilhører du.
- Madame Giry... - Jeg ved ikke mere end andre.
- Det passer ikke! - De må ikke spørge.
- Der har været for mange ulykker. - Ulykker?
Altså, madame Giry, for vores alles skyld...
Godt, da.
Det er mange år siden.
Der kom en flok markedsgøglere til byen.
Sigøjnere.
Jeg var meget ung.
Jeg gik på balletskolen.
Som en af mange.
Jeg sov på en sovesal i operaen.
Kom.
Kom indenfor.
Kom og se Djævelens Barn.
Se, mesdames et messieurs, Djævelens Barn.
Djævelens Barn!
Mord! Mord!
- Hvad vej? - Den vej!
- Han slipper bort! - Han dræbte ham!
Jeg skjulte ham for verden og dens grumhed.
Han har ikke kendt til noget andet liv siden. Kun dette operahus.
Det var hans legeplads og nu hans kunstneriske domæne.
Han er et geni. Han er arkitekt og scenograf.
Han er komponist og tryllekunstner. Et geni, monsieur.
Men tydeligvis, madame Giry, er genialiteten forvandlet til galskab.
- Hvorhen, mademoiselle? - Kirkegården.
Til min fars grav, tak.
- Hvor kørte de hen? - Kirkegården.
Han sang, hver gang jeg lå -
- i søvnens favn.
Hans stemme kalder mildt -
- og blidt mit navn.
Lille Lotte tænkte på alt og intet.
Hendes far lovede hende, at han ville hende sende Musikkens Engel.
Hendes far lovede hende...
Engang var du -
- mit alt i livet.
Alt for mig i verden.
Engang var du -
- en ven og fader.
Så blev min verden knust.
Bare du atter var her igen -
- bare du atter var nær.
Til tider var det -
- som du i drømme -
- var tilbage hos mig igen.
Bare jeg kunne høre din stemme igen.
Men jeg ved, at jeg ikke kan.
Men at drømme om dig -
- hjælper ikke mig -
- til at gøre alt det, jeg drømte om.
Klokkelyd og marmorengle -
- kolde, grå og stive -
- er for dig -
- forkerte fæller.
Du var så varm og i live.
For mange år har jeg kæmpet med tårer.
Hvorfor vil fortiden ikke dø?
Bare du dog var hos mig igen -
- så vi kunne sige farvel.
Prøv at tilgive -
- lær mig at leve.
Giv mig styrke til at prøve.
Slut med minderne -
- slut med tårerne.
Slut med at stirre fortabt -
- ud over årene.
Hjælp mig at sige -
- farvel.
Hjælp mig at sige -
- farvel.
Vildfarne barn, fortabt og rådvild -
- trænger til min støtte.
Engel eller fader, ven eller fantom?
Hvem kigger ned på mig?
Har du da glemt din engel?
Engel, så tal, en bundløs længsel -
- genlyder i den hvisken.
For længe har du vandret i vinter -
- fjernt fra mit faderlige blik.
Det er mod dig, at jeg længes.
- Du modstår, men din sjæl lyder. - Men min sjæl lyder.
- Musikkens Engel, du lød mig ikke. - Musikkens Engel, jeg lød dig ikke.
- Svigtede al skønhed. - Svigtede al skønhed.
- Musikkens Engel, sky mig ikke. - Musikkens Engel, min beskytter.
- Kom til mig, min engel. - Kom til mig, min engel.
Jeg er Musikkens Engel.
Kom til mig...
Nej, Christine, vent!
Vent!
Hvad du end tror, er den ting ikke din far.
Nej, Raoul!
Ikke sådan.
Nu skal det blive krig imod jer begge.
Vi har alle været blinde.
Og svaret ligger og stirrer os lige op i ansigtet.
Dette kunne være muligheden for at fange vor snedige ven.
- Vi lytter. - Sig frem.
Vi vil spille hans spil -
- opføre hans opera, men vi sidder med trumfen.
For hvis frk. Daae synger, vil han helt sikkert komme.
- Dørene er helt sikkert låst. - Der er helt sikkert politi.
De er helt sikkert bevæbnede.
Når tæppet falder, er hans regime forbi!
Raoul, jeg er bange.
Bed mig ikke om det her.
Raoul... det skræmmer mig.
Udsæt mig ikke for denne ildprøve.
Han tager mig.
Jeg ved det.
Vi ser aldrig hinanden igen. Han slipper mig ikke.
Det, jeg engang drømte om, frygter jeg nu.
Hvis han finder mig, vil det aldrig slutte.
Og han vil altid være der og synge sange i mit hoved.
Han vil altid være der -
- og synge sange i mit hoved.
Du sagde selv -
- han ikke var andet end -
- et menneske.
Men så længe han lever -
- vil han hjemsøge os -
- til vor -
- død.
Jeg sidder i en saks.
Hvad skal jeg svare dig?
Skal jeg vove mit liv -
- for måske at få et liv?
Kan jeg forråde den, der gav min stemme liv?
Vil jeg blive hans bytte?
Og har jeg noget valg?
Han dræber hensynsløst, myrder alt, hvad der er godt.
Jeg kan ikke sige nej.
Men gid dog, at jeg kunne. Åh gud -
- hvisjeg siger ja, hvilke rædsler venter da -
- i den Fantomets opera?
Christine, Christine...
Tro ikke, jeg er ond.
Men hvert et håb i denne stund -
- hviler på dig.
Besegl min skæbne nu.
Jeg hader at være lyseslukker -
- men nu er spøgen omme.
Lad publikum komme.
Lad min opera begynde.
Her bliver herren betjent.
Det er her, han får sit kød.
Hør bare offerlammet -
- der bræger ud sin nød.
Stakkels unge pige!
For smagen på din tunge af forbuden frugt -
- må du betale en høj pris -
- i svedige lageners lugt!
Maden og pigen på et fad!
- Maden og pigen på et fad. - Server for herren.
Så når maden og pigen er sat til livs -
- har Don Juan triumferet -
- nok en gang!
Passirino, trofaste ven.
Lad mig høre planen igen.
Deres unge gæst tror, jeg er Dem.
At jeg er herre, og De er tjener.
Hun har set dig i min dragt, og dit ansigt så hun ikke.
Hun tror, hun dinerer med mig i sin herres lånte hud.
Skjult vil vi to mæske os, stjæle mad, der faktisk er min.
Tiden går, og ærbarhed drukner i en del glas vin.
Så kommer jeg, fordrejer stemmen, smækker døren med et brag.
Jeg siger: "Vi må gemme os. For eksempel i min seng. "
Staklen har ikke en chance.
Her er hat og kappe og sværd. Erobringen er sikker.
Hvisjeg ikke forglemmer mig og ler...
"Hver tanke i hendes hoved -"
"- fuld af glæde. "
"Hver drøm i hendes hjerte -"
"- fuld af kærlighed. "
Herre?
Passirino...
Gå din vej, for fælden er sat -
- og venter på byttet.
Du er kommet -
- for at følge din inderste trang -
- for at følge den drift, der hidtil -
- har været usagt.
Usagt...
Jeg har hidkaldt dig -
- så vore lidenskaber kan smelte sammen.
I tanken har du allerede givet dig hen til mig -
- sænket alle parader og helt givet dig hen til mig.
Nu er du her hos mig.
Ingen fortrydelse.
Du har besluttet...
Besluttet...
Når den sidste bro er brændt -
- ingen ser sig bagud.
Al vor forstillelse -
- er færdig nu.
Slut med at tænke "hvis" og når".
Opgiv al modstand.
Kvæl al fornuft.
Lad drømmen styre dig.
Hvilke flammer skal brænde i sjælen?
Hvilket vildt begær skal lukke den op?
Hvilken sød forførelse ligger -
- foran os?
Når den sidste bro er brændt -
- og skridtet taget -
- hvilke varme, skjulte ting -
- har vi da kendt?
Når vi har brændt den sidste -
- bro...
Du har ført mig -
- til det punkt, hvor jeg savner ord.
Til det punkt, hvor min tale forsvinder -
- i tavshed.
Tavshed...
Jeg er kommet -
- uden at jeg egentlig ved hvorfor.
I mit sind har jeg allerede set -
- vore kroppe forenes i forsvarsløs tavshed.
Nu er jeg her hos dig.
Ingen fortrydelse.
Jeg har besluttet...
Besluttet...
At den sidste bro er brændt.
Ingen vej tilbage.
Vor elskovsleg -
- skal endelig leves ud.
Ingen tanker tæller mer'.
Et sidste spørgsmål:
Hvor længe skal vi to vente -
- før vi bli'r én?
Hvornår skal blodet rase vildt?
Hvornår vil knoppen springe i blomst?
Hvornår vil ilden endelig -
- fortære os?
Ingen vej tilbage nu.
Vi krydser tærsklen.
Vi er ovre broen -
- og ser den stå i brand.
Nu har vi brændt -
- den sidste -
- bro...
Sig, du vil dele med mig -
- et liv, en kærlighed.
Før mig, frels mig -
- fra min ensomhed.
Sig, at du vil ha' mig -
- her ved din side.
Hvor du end går hen -
- går også jeg.
Christine -
- det er min bøn til...
Åh gud! Piangi, min elskede!
- Åh gud! - Vi er ruinerede, André.
Hvor bragte han hende hen?
Kom med mig. Jeg fører Dem til ham.
Men hold Deres hænder oppe i niveau med Deres øjne.
- Jeg går med. - Nej, Meg. Du må blive her.
Kom med mig, monsieur. Gør, som jeg siger.
Ned igen til mit mismods sorte kælderrum.
Ned i dybet til sjælens fangehul!
Ned ad stien til mørket -
- helvedssort!
Hvorfor blev jeg hpldt i lænker på dette hæslige sted?
Ikke for mine synders skyld, men på grund af mit hæslige ansigt!
Find så den morder! Og find ham nu!
Jagtet rundt af lille og stor. Mødt med had og raseri.
Ingen sa' et venligt ord. Ingen viste sympati.
Christine...
Hvorfor?
Deres hænder i niveau med Deres øjne.
Jeg vover ikke at gå længere end hertil.
Tak.
Har du endelig fået slukket din tørst efter blod?
Skal jeg nu være offer for din kødelige lyst?
Den skæbne, der dømmer mig til at svælge i blod -
- har samtidig nægtet mig kødets glæder.
Dette ansigt, denne sygdom -
- der forgifter vores kærlighed.
Dette ansigt, der udløste -
- en moders frygt og væmmelse.
En maske...
Mit første -
- kolde stykke klæde.
Du skal ikke ynke mig.
Se blot, hvad der venter dig.
En evighed med det -
- som du ser her...
Dette plagede ansigt -
- fylder mig ikke med rædsel nu.
Det er i din sjæl -
- at den sande forkrøbling -
- ligger.
Vent! Jeg tror såmænd, vi har besøg!
Raoul!
Det må jeg sige! Det er sandelig en fryd!
Jeg havde håbet på, De kom forbi.
Nu blev mit ønske opfyldt.
Hvilken herlig aften. - Slip mig!
Frihed!
Gør alt, blot giv hende frihet! Vis dog lidt nåde.
- Din elsker beder for dig! - Det nytter ikke.
Jeg elsker hende! Betyder det intet?
Jeg elsker hende. Vis dog medynk.
- Ingen har vist medynk med mig! - Christine, Christine...
- Lad mig se hende. Vær så god.
Monsieur, De er velkommen.
Skulle jeg gøre hende fortræd?
Hvorfor skulle hun undgælde -
- for de synder, der er Deres?
Hidkald nu dit hestespand!
Løft hænderne op i niveau med dine øjne!
Intet kan redde dig nu, undtagen måske Christine.
Begynd et nyt liv med mig. Køb hans frihed med din kærlighed.
Sig nej og send din elsker i døden! Det er dit valg!
Nu står du ved den sidste bro!
De tårer, jeg kunne græde -
- over dit tunge lod -
- forvandles nu til -
- tårer af had!
Christine, tilgiv mig, tilgiv mig.
Jeg gjorde det kun for dig.
Farvel, min faldne afgud og falske ven.
- Alle vores håb er knust. - For sent at tigge om nåde.
- Sig, du elsker ham... - For sent at håbe på hjælp.
-... og mit liv er omme. - Gør ikke modstand.
- For uanset dit valg.. - For uanset dit valg...
-... kan du ikke vinde. -... så vil han vinde.
Så vil du leve dit liv med mig -
- eller sender du ham til hans grav?
Hvorfor skal hun lyve for at redde mig?
- Når den sidste bro er brændt.. - Musikkens engel...
- Har vi fortjent det? - Christine, sig nej!
Slå ikke dit liv itu for min skyld.
Hvis du vil købe hans liv, er prisen kendt.
Jeg ville blot befri dig.
Nu er den sidste bro -
- snart brændt.
Du bedrog mig.
Jeg gav dig min blinde tillid.
Min tålmodighed brister. Træf dit valg!
Du stakkels væsen af mørket -
- hvilke kvaler i livet du led!
Gud gi' mig mod til at befri dig -
- for din ensomhed.
Hvor har vi morderen?
Tag hende. Glem mig. Glem alt det her.
Hvem er det uhyre?
Lad mig i fred. Glem alt, hvad I har set.
Lad dem ikke finde jer!
Tag båden. Sværg, at I intet vil sige...
... om denne engel i helvedes rige.
Operafantomet er her, dybt nede her...
Gå nu!
Gå nu, forlad mig!
Maskebal.
Masker her i hobetal.
Maskebal.
Gem dit ansigt, så ingen -
- kan dig finde.
Christine, jeg elsker...
... dig.
Sig, du vil dele med mig -
- et liv, en kærlighed.
Sig det blot -
- og jeg vil følge dig.
Del hver dag med mig -
- hver nat, hver morgen.
Du alene kan give min sang -
- vingefang.
Nu er den slut -
- nattens -
- mystiske -
- musik.