Danske tekster af UnderDawgs Find os på UnderDawgs.biz
Der er skræmmende, bare at tænke på det.
Når du hører det, vil du tro, at vi er åndssvage.
Prøv os. Start fra begyndelsen.
Det begyndte i det små som, en hånd eller et ben i en forkert stilling.
Hovedet vendte opad, i stedet for nedad.
En dag var den i et andet rum.
- Den flytter rundt, helt af sig selv. - Nogen, der har nøgle til lejligheden -
- som kunne gøre de ting. - Det var også vores tanke.
Men vi har ikke fundet beviser på, at der skulle være nogen indtrængning.
Det fik jer til at tro, dukken var besat?
Ja. Vi fik kontakt til et medium. Og fra hende, fik vi at vide, -
- at en syvårig pige ved navn Annabel Hickens, døde i denne lejlighed.
Hun var ensom, og fandt tryghed i min dukke. Hun ville bare være venner.
Da vi hørte det, blev vi kede af det.
Vi er jo sygeplejersker, så vi hjælper folk.
Vi gav hende tilladelse, til at flytte ind i dukken.
- Hvad gjorde I? - Hun ville bo her, men indeni en dukke.
- Vi sagde ja. - Men så, blev tingene værre.
SAVNET MIG?
Da vi kom hjem, sad hun i gangen.
Vi havde efterladt hende, i gæsteværelset.
SAVNET MIG?
Debbie, vent.
SAVNET MIG?
Vi er skræmte. Vi ved ikke, hvad der foregår, eller hvad vi skal gøre.
- Kan I hjælpe os? - Ja, det kan vi.
For det første, så findes Annabel ikke. Og har aldrig fandtes.
Spøgelser kan ikke besætte noget, det vi har her er ekstremt manipulerende.
Det er noget umenneskeligt.
Det var en stor fejl, at anerkende dukken.
Den umenneskelige ånd, narrede jer gennem den.
I gav den tilladelse, til at hjemsøge jeres liv.
Hvad er en umenneskelig ånd?
Noget, der aldrig har betrådt jorden, i menneskelig form. Det er noget dæmonisk.
- Så dukken har aldrig været besat? - Nej, den blev brugt som forbindelse, -
- så man troede, den var besat. Dæmoniske ånder besætter ikke ting. Men mennesker.
Den ville ind i jer.
Det var det, Drew. Du kan slukke nu.
Tænd lyset.
Vi har fået en præst til at velsigne bygningen.
Hvad end, der optog lejligheden, er der ikke længere. Nogle spørgsmål?
- Ja? - Hvor er dukken nu?
Et sikkert sted.
- Ja? - Hvad er I for nogen? Hvad kaldes I?
Vi er blevet kaldt for dæmonologer. Blot et af navnene.
- Spøgelsesjægere, og så videre. - Tosser.
Men vi vil kaldes for, Ed og Lorraine Warren.
Danske tekster af UnderDawgs Find os på UnderDawgs.biz
Så er vi her.
Kan du høre det?
- Jeg kan ikke høre noget. - Præcis.
Vi er jo på Lars Tyndskids mark.
- Hvor er mit net? - Hvor er min trøje?
Er I ikke spændte?
Jeg skal have mit eget værelse.
- Førstevælger af værelse. - Hvad?
Må jeg vælge mit eget værelse, eller er det valg også truffet for mig?
Når hun møder den første søde dreng, så glemmer hun Jersey.
Kan slet ikke vente.
Kom så.
Hvad er det med dig?
Okay, som du vil.
Kommer lige forbi.
- Pas på, far. - Hvor skal den hen?
- Ind i dagligstuen. - Andrea, hvor er mit vindspil?
- Måske i en kasse i stuen. - Har du set mit vindspil?
- Mor, må jeg hænge det op. - Selvfølgelig. Der er en krog udenfor.
Få April ind, det bliver snart mørkt.
April, mor vil have du kommer ind.
Se hvad jeg har fundet, Cindy
En, to, tre...
- Ikke kigge. - Fire...
Er i færdige med pizzaen? Jeg vil ikke smide noget ud.
Det er dyrt at give jer piger mad.
Syv, otte, ni, ti.
Nu kommer jeg.
Klap.
I kender ikke huset endnu. Nogen kan komme til skade.
Andet klap.
Du snyder.
Klap.
Ja! Er du okay?
Hvad gik der så i stykker?
- Det var ikke meningen. - Det var min fejl.
- Du skulle have set det. - Det gjorde jeg ikke.
Nancy, vil du hente tændstikkerne?
- Hvad sker der? - Nancy ødelagde noget.
Det ser ud til, at vi har en kælder.
Jeg vil også se.
- Her er tændstikkerne. - Tak.
- Jeg vil se. - Det vil jeg også.
Roger? Hvad ser du, dernede?
Det er svært at sige.
Der står en gammelt klaver, og en masse ragelse.
Det var da...
Rog?
Kom op.
I skal ikke gå derned, der vrimler med edderkopper.
Hold op, det er ikke sjovt.
Der er ekstra opbevaringsplads. Jeg kigger på det i morgen.
- Hvorfor var det spærret af? - Det ved jeg ikke.
Okay, venner. Nu er det sengetid!
- Jeg er ikke træt. - I skal i seng nu.
Hold op, hvor er jeg udkørt.
- Hvad er der galt med Sadie? - Jeg aner det ikke.
- Jeg kunne ikke få hende med ind. - Hun kan ikke stå derude.
Det går nok. Hun er bundet med en kæde.
Sadie! Vær stille!
Tak, fordi du gør dette. Det var en stor pille at sluge.
- Det skal nok blive godt. - Det er allerede godt.
Ja.
Er du for udkørt, til at hygge i det nye hus?
Hvem sagde, jeg var udkørt? Ingen her er udkørt.
Så står vi op. Har I sover godt?
- Jeg fryser. - Her er lidt køligt.
Hvorfor købte vi ikke et hus, hvor toilettet faktisk virker?
- Sig det til din far. - Og der stank på mit værelse i aftes.
- Det lugter som om, noget er dødt. - Lugter det endnu?
- Nej? - Så er problemet jo løst.
- Roger! - Jeg er hernede, skat.
Godmorgen.
Det kræver en masse knofedt.
Du godeste.
- Hvad stiller vi op med tingene? - Vi bør kigge dem efter.
- De kan være penge værd. - Eller også er det bare ragelse.
- Nu er jeg jo i gang. - God fornøjelse.
- Jeg laver noget kaffe. - Jeg kigger lige på fyret.
Det ville være skønt, her er virkelig koldt.
Kom her, Sadie!
Mor? Hvor er Sadie?
Hun er udenfor. Du må gerne hente hende.
Godmorgen, far. Gider du holde denne?
Dette ur stoppede kl. 03.07, og det samme gjorde uret i gangen.
Det var underligt.
- Måske tog de skade under flytningen. - Apropos skade. Var du voldsom i aftes?
Det har jeg da ikke gjort. Har jeg?
Sadie?
April?
- Hvad sker der? - Hvad er der sket?
Sadie...
Jeg har alting låst inde her.
Du må gerne kigge dig omkring, men lad være at røre noget.
Det er jo vanvittigt.
Stammer alle disse fra sager, du har undersøgt?
Alt herinde, er enten hjemsøgt eller brugt i noget heksekunst.
Intet er legetøj. Selv ikke legetøjsaben.
Lad være at røre den.
Er det ikke skræmmende, eller bekymrer dig, -
- at have alle disse i hjemmet? - En præst velsigner rummet hver måned.
Men det er mere sikkert, de står her, i forhold til de er derude.
- Det er som at fjerne våben fra gaden. - Hvorfor ikke ødelægge dem alle?
Man ødelægger kun det ydre.
Nogle gange er det bare bedre at holde ånden i flasken.
Er Annabelle-dukken her?
Følg med mig.
Ja.
- Du sagde, hun var ledende? - Det stemmer.
En stærk dæmon har overtaget hende.
Når I undersøger disse hjemsøgelser, hvordan undgår I at blive ramt?
- Vi er altid på vagt. - Hvad med din kone?
Hvad med hende?
- Fader Gordon fortalte... - Det var noget andet.
Det som hændte min kone, skete under en djævleuddrivelse.
Hvad er forskellen?
Undskyld mig...
Hvad laver du, skat? Det må du ikke.
- Georgiana? Rørte du ved noget? - Nej.
Georgiana, tag Judy med ovenpå. Du må aldrig gå herind.
- Javel, far. - Godt så.
- Stik så af. - Lad mig finde noget at spise.
- Hvad foregår der her? - Far, se mig.
- Hvor er du smuk. - Jeg er færdig nu.
- Jeg tager den på til maden. - Nej, det gør du ikke.
- Værsgo. - Hvordan gik det?
- Det var faktisk positivt. - Ikke nogen skeptiker?
Det var dejligt med forandring.
Du skal ikke bebrejde dig selv.
Ingen sukker? Jeg kommer lige straks.
- Det er ikke sjovt, Nancy. - Hvilket?
- Stop med at tage fat i min fod. - Jeg har da ikke gjort noget.
Helt sikkert...
Hold nu op med at slå prutter. Det stinker helt vildt.
Det er ikke mig. Det er dig selv.
- Far? - Hvad laver du oppe?
- Hvad er det for en lyd? - Det er Cindy. Hun går i søvne igen.
Jeg har aldrig set hende sådan før.
- Hun vil ikke vækkes sådan. - Nej, vi putter hende bare igen.
Skattepige? Du skal i seng igen.
Hun har det fint. Godnat.
Gik hun i søvne igen? Det har hun ikke gjort længe.
Hun gik ind til Andrea og skræmte hende.
- Hvad stiller vi op? - Du har fået endnu et mærke.
Gør det ikke ondt?
- Det er underligt. - Du må hellere søge læge.
Det skal jeg nok. Kør forsigtig. Jeg elsker dig.
Farvel! Jeg elsker jer!
- Cindy, har du madpakken med? - Ja!
Ja, det gør jeg. Jeg savner Sadie meget.
Hun var min bedste ven. Du er også min ven, ikke sandt?
Ja, lad os lege.
- Hvem snakker du med? - Rory.
- Rory? - Han er min nye ven.
- Vil du se ham? - Ja, hvordan?
Med denne. Når musikken stopper, står han bag dig i spejlet.
- Okay. - Men du må dreje nøglen.
- Bøh, mor! - Du skræmte mig.
Rory vil åbenbart ikke se mig.
Skal vi lege gem og klap?
- Nej, lille skat... - Ingen gider lege det med mig.
Okay så.
Husk på, du må bede mig klappe tre gange.
En, to, tre. Nu gemmer jeg mig.
Fire, fem, seks.
Syv, otte, ni og ti.
Første klap!
For pokker... Andet klap.
April...
Jeg ved, hvor du gemmer dig. Giv mig det tredje klap.
Nu finder jeg dig.
Jeg kan høre din vejrtrækning.
April...
Du tog bindet af. Så vinder jeg!
Du var langt fra. Jeg var på Christine og Nancys værelse.
Jeg skal have nogle ture, ellers mister jeg forsikringen på vognen.
Det er det halve af, hvad jeg plejer at få.
Ja, okay.
Jeg tager det. Mange tak.
- Hvor skal du hen? - Florida. En uge. Fra i morgen.
Vi kommer igennem dette.
- Ja. - Lad os gå i seng.
Hold nu op, Nancy. Det er ikke sjovt.
Jeg prøver at sove. Lad mine fødder være.
Nancy? Nancy?
Hvad laver du?
Christine?
Er der noget galt?
- Ser du det? - Ser hvad?
- Der står nogen bag døren. - Hvad?
Der står nogen.
Jeg kan ikke se nogen.
Den kigger på os.
- Nancy, lad være... - Se selv.
Her er ingen.
- Nu kommer lugten igen. - Du godeste...
Den står lige bag dig.
Christine?
Kom nu!
- Christine! - Nej!
- Hvad foregår der? - Her er nogen.
- Hvor? - Bag døren.
- Her er altså ingen. - Der stod en herinde.
Jeg sov og pludselig tog nogen fat i mine fødder.
- Jeg troede, det var Nancy. - Det var bare et mareridt.
Nej, den snakkede til mig.
Den sagde, at hele min familie skal dø.
Mr. Winston...
- Hvor skal du hen? - Jeg tager ud og køber ind.
- Hvorfor prøver du overhovedet? - Hvad mener du?
I 15 år har du ikke kunne lyve over for mig.
Fader Gordon havde en opgave til os. Den klarer jeg på egen hånd.
- Lorraine... - Jeg tager med dig.
- Du er bange for det sker igen. - Det er jeg virkelig.
Måske bør vi holde pause, og få skrevet den bog.
Husker du, hvad du sagde til mig på bryllupsnatten?
Kan vi gøre det igen?
Efter det.
Du sagde, Gud førte os sammen med et formål.
Det er bestemt ikke for at skrive en bog sammen.
Jeg gør mig klar.
Vi har fundet ud af, at lyden kommer fra loftet. Hør lige her.
Det er jo lyden.
Gør det igen!
Lige nu er det kun min vægt, men en blanding af vand -
- og vind, udvider disse brædder sig og laver lyde.
I kunne høre det overalt i huset, fordi rørene går til alle radiatorer.
- Dette sted er ikke hjemsøgt. - Nej, det er det næppe.
Det findes som regel altid en fornuftig forklaring.
Tages to gange dagligt. Mod jernmangel.
Piger, I skal altså i seng.
Hvem der?
Hvem end der gemmer sig, så bliver I låst inde nu!
Hjælp!
Skal vi lege gem og klap?
Cindy?
Okay, kom så med.
Sådan der. Du kan sove hos mig i nat.
Sådan.
Hjælp!
Hvem er her? Andrea!
Skynd dig, far. Skynd dig.
Hvem var herinde? Hvad sker der?
Kan nogen for pokker fortælle mig, hvad der sker her?
Frygt defineres som en følelse af ophidselse og ængstelse -
- udløst af tilstedeværelsen af fare eller en forestående fare.
Uanset om det drejer sig om et spøgelse, dæmon eller ånd. Lever de alle af det.
Maurice for eksempel. En fransk-canadisk landmand med kun tre års skolegang.
Efter besættelsen snakkede han det bedste latin, jeg har hørt. Nogle gange baglæns.
Han blev seksuelt udnyttet af sin far, og udsat for tortur gentagne gange.
En ond ånd havde besat ham.
Hvis I kigger på hans øjne, vil I se, at han græder blod.
Og ud af den blå luft, havde han omvendte krucifikser overalt på kroppen.
Tak. Drew, tænder du lyset?
- Udførte du selv eksorcismen? - Det er jeg ikke autoriseret til.
Jeg har assisteret ved mange eksorcismer, som kan være ekstremt farlige.
Ikke bare for offeret, men for alle i rummet.
- Hvad skete der med Maurice? - Han forsøgte at dræbe sin kone.
I stedet for skød han hende i armen, og rettede pistolen mod sig selv.
Maurice levede et hårdt liv, som ikke var værdig i forvejen.
Ikke engang en eksorcist, kunne bringe ham tilbage.
Hvor vi så kommer til de tre dæmoniske stadier.
Hjemsøgelse, undertrykkelse og besættelse.
Hjemsøgelsen er hvisken. Fodtrinene. Følelsen af en andens nærvær.
Som efterfølges af undertrykkelse. Det andet stadie.
Der bliver offeret, for det meste, en som er psykisk ustabil -
- målrettet angrebet af en ydre kraft.
Den betvinger offeret. Og undertrykker vedkommendes vilje.
Er offeret i denne tilstand, kommer sidste og tredje stadie. Besættelsen.
- Ed! Lorraine! - Ja.
Her er en, som gerne vil tale med jer.
- Tak. - Vi ses senere.
- Hvad kan vi hjælpe med? - I vores hus sker der frygtelige ting.
Vil I gerne se på det?
Det er temmelig sent. Vi må hjemad.
- Nej, I forstår ikke. - Det tror jeg, vi gør.
- Der findes normalt en løsning. - Mine fem døtre er skræmte.
Jeg er bange for, at dette væsen vil skade os.
Du har også en datter. Ville du ikke gøre alt for at beskytte hende?
Jeg beder jer. Kom og kig på det.
Det skal vi nok.
Kan I sidde ordentligt.
- Hej. Tak fordi I kom. - Hej.
- Hej, jeg hedder Roger. - Lorraine.
Glæder mig at møde dig, Roger. Ed Warren.
- Tak, fordi I kom. - Kom indenfor.
Hold da op. Hvem er alle de unge og flotte tøser?
Det er Andrea, den største. Nancy, Cindy, Christine og April.
Det er mr. og mrs. Warren. Vi sover alle hernede.
Pigerne føler sig mere sikre, og det er også varmere.
Jeg skruer altid op for varmen, men huset er altid iskoldt.
Det er ikke fyret. Jeg kan ikke se, at det fejler noget.
Det er blevet værre de sidste par nætter.
Her er en lugt af råddent kød. Det er i hele huset.
Hvad? Hvad nu?
En afskyelig, bidende lugt, kan indikere en dæmonisk aktivitet.
Du godeste!
Det har vi gjort, så dørene ikke hele tiden går op og i om natten.
- Hele natten sådan her. - Kun tre gange?
- Ja. - Og stopper ved morgengry?
Det er en fornærmelse mod Treenigheden. Faderen, Sønnen og Helligånden.
Det er måske ingenting, men fugle rammer hele tiden huset, og brækker halsen.
- Gør de? - Og urene stopper klokken 03.07.
- Alle ure? - Ja, alle.
De var hængt op ved trapperne, men de faldt hele tiden ned.
Noget rev dem alle ned, så vi stoppede med at hænge dem op.
Det er skabet, jeg snakkede om. Det stod her, da vi flyttede ind.
I kælderen står flere ting og sager.
Vis mig kælderen.
Kan du mærke noget?
Der er sket noget forfærdeligt her, Ed.
- De blå mærker, er det fra noget her? - Nej, jeg lider af jernmangel.
Efter alt hvad der er sket her, hvorfor flytter I ikke bare?
Jeg ved ikke hvorhen? Alle vores penge er investeret i huset.
Derudover har jeg repareret meget.
Jeg ved heller ikke, hvem der har plads til en familie på syv mennesker.
- Derfor opsøgte vi jer. - Godt, at I fandt os.
Fint. Så begynder vi.
Her er Ed Warren, den 1. november 1971. Jeg sidder med Carolyn Perrin.
Hun oplever sammen med sin familie overnaturlige fænomener.
Bare begynd.
- Hvor skal jeg begynde? - Med den første hændelse.
- Jeg tror, det var urene. - Dine forældre fortæller, du har en ven?
Hans navn er Rory. Og han bor her. Men han er altid ked af det.
- Hvorfor? - Det siger han ikke.
Men jeg tror, der er sket noget frygteligt.
Må jeg også gerne prøve, om jeg kan se ham?
Hvad er der?
Vi fik huset på en tvangsauktion. Vi ved ikke, hvem der har boet her før.
Lorraine og jeg mener, det er nødvendigt at foretage en renselse.
- En eksorcisme. - Hvad? En eksorcisme?
- Gør man det ikke kun ved mennesker? - Ikke nødvendigvis.
- Vi må væk herfra. - Det vil ikke hjælpe noget.
Lorraine har set noget. Fortæl det, skat.
Jeg så væsenet, som hjemsøger jeres hus og grund.
Jeg så det første gang, da jeg kom ind. Det sad fast på din ryg.
Jeg så det igen, da vi gik ind i stuen.
Ligegyldigt hvor I går hen, så vil dette mørke væsen følge jeres familie.
Og det suger energi fra jer.
- Selv hvis vi flytter? - Når man er hjemsøgt -
- er det som om, man har trådt i tyggegummi. Man tager det med overalt.
Jeg må desværre fortælle jer, at I har mange spøgelser.
Men dette væsen bekymrer mig mest, for det er fyldt med had.
- Skal jeg tilkalde en præst? - Hvis det bare var så nemt.
Eksorcisme er en vanskelig operation. Det kræver års erfaring.
Og alligevel har jeg set det gå helt galt.
Før vi når så vidt, skal det godkendes af kirken.
Det vil sige, vi skal undersøge, samle beviser og fremlægge det.
Det er den sværeste del.
- Er børnene blevet døbt? - Det nåede vi aldrig at gøre.
Vi er egentlig ikke en familie, som går i kirken.
Det burde du sove på, for vores tilstedeværelse kan forværre alt.
- Hvorfor? - Fordi vi er en trussel.
Hvad vi end har at gøre med, vil det ikke kunne lide os.
Indtil nu, har det ikke været voldeligt, og det er et godt tegn.
Vores mand vil undersøge ejendommen, så vi ved, hvad vi har at gøre med.
- Judy. Hvad laver du? - Jeg har en gave til dig.
Bedste og mig købte dem ved kirkens loppemarked.
En til dig, og en til mig. Jeg tog et billede af dig og far i min.
Bedstemor sagde, at på den måde, er vi altid sammen.
Jeg savner dig og far.
Skat.
Det her vil du ikke tro. Carolyn blev ikke optaget.
- Hvad mener du? - Hør.
Her er Ed Warren, den 1. november 1971. Jeg sidder med Carolyn Perrin.
Hun oplever sammen med sin familie overnaturlige fænomener.
Bare begynd.
Med første hændelse.
Intet. Hele tiden. Fandt du noget?
Temmelig meget. Ikke sært, de gennemgår så meget.
Det er den oprindelige gård. Bygget i 1863, af Jedson Sherman.
Han var gift med en kvinde, som hed Batseba.
Ed, hun var i familie med Mary Toen Eston.
En kvinde i Salem, som blev anklaget for at være heks. Hun blev hængt.
Efter Batseba og Jedson blev gift, fik de et barn.
Da barnet var en uge gammelt, så Jedson, hvordan hun brændte det i kaminen.
Hun løb ud til træet udenfor, klatrede op, og erklærede sin kærlighed til Satan.
Hun forbandt alle, som ville tage hendes land, og hang derefter sig selv.
Hun blev erklæret død klokken 03.07.
- Det forklarer jo en del. - Det gør det her også.
Efternavnet var Walker, hun boede her i 30'erne.
Hun havde en dreng, som hed Rory. Han forsvandt i skoven.
Hun begik selvmord i kælderen. Det er ikke alt.
Grunden var oprindelig 80 hektar stort, men blev købt og uddelt i lodder.
En lille dreng, boede i det lille hus. Han druknede i søen.
En pige, som arbejdede i nabohuset, begik også selvmord.
Mennesker, som tog hendes jord.
Jeg sidder med Carol Perrin, -
- som oplever sammen med sin familie overnaturlige fænomener.
Der er Brad jo.
- Var det nemt nok at finde? - Ja.
- Drew, det er politibetjent Brad. - Rhode Island politi.
Glæder mig at møde dig. Du er den heldige strømer?
- Ser sådan ud. - Du kan ikke skyde spøgelser.
Så er det nok, Drew. Hjælp mig med at pakke ud.
Tag det her.
- Når vi er færdig her, går du ovenpå. - Ja.
- Hvad fejler din Chevy? - Alt.
Den mangler en ny karburator. Jeg har bare udsat restaureringen.
Giv mig varmesensoren.
Hvad skal den så lave?
Når temperaturen falder, udløser det kameraet og tager et billede.
- Har I fået noget på billederne? - Ja, det er meningen.
- Hvorfor her? - Her begik heksen selvmord.
Hun hang sig selv, lige der hvor du står.
- Hvordan kan en mor dræbe sit barn? - Hun betragtede det ikke som sit.
Hun brugte bare den ultimative gave som et våben imod ham.
Hekse mener, det giver dem en højere rang i Satans øjne.
- En dejlig dag på stranden, ikke? - Hvordan vidste du det?
Det er en intuition. Det er som et lille indblik i en anden persons liv.
Den dag betyder alt for mig.
Vi kørte langs kysten. Nancy syntes, landskabet var smukt.
Jeg mente, det var det perfekte øjeblik til at tage et foto.
Vi skulle starte forfra. Et nyt hus, en ny begyndelse.
Du skulle have set Roger og pigerne. De var glade.
De betyder alt for mig.
Læg din hånd fladt på bordet. Fjern den så.
Det viser os, hvad vi ikke kan se med det blotte øje.
- Ret fedt, ikke? - Ja, det er for vildt.
- Drew er det klar til Brad? - Ja, det er klar.
Hvad? Jeg skulle lige på toilet.
- Jeg kan høre alle værelserne. - Fint.
- Hvad er der i flasken? - Vievand.
Tilstedeværelsen af religiøse symboler, udløser en reaktion hos gudeløse væsner.
Det gør dem sure.
Derfor placerer jeg dem overalt i huset, for at gøre dem sure.
- Som et kors mod en vampyr? - Ja, helt nøjagtig.
Jeg tror dog ikke på vampyrer.
Det var ikke mig.
Brad, hent kameraet.
Klokken er 21.18. Vi er på vej ned i kælderen, hvor døren åbnede af sig selv.
Til stede er Lorraine og Brad Hamilton. Lad lyset være slukket.
Giv os et tegn på, at du vil kommunikere med os.
Er der noget galt?
Der er noget til stede.
Luk døren eller flyt noget!
Kom så!
Kom, vi går op.
Som jeg sagde, så virker det ikke altid, når man ønsker det.
Måske har kameraet fanget noget.
Pas på!
Af en skeptiker at være, så du chokeret ud, da den dør smækkede i.
Det må have været gennemtræk.
Sådan ser jeg ikke ud, når jeg oplever gennemtræk.
Jeg tror på klokken.
Den er 03.08.
Jeg tror, pigerne kan have en is senere. Hvad synes I?
- Vil du med, skat? - Jeg trænger til hvile.
Det var en god idé. Slap af. Lorraine og jeg klarer det.
Jeg må køre. Min vagt starter om en time.
Stemningen har ikke været så god længe. Børnene føler sig trygge med jer.
- Det kunne jeg vænne mig til. - At jeg vasker tøj?
Hvor er du sjov. Jeg elsker dette sted.
Dejlig frisk luft på landet.
- De er en skøn familie, ikke sandt? - Jo, især den lille.
April. "Vil du tage pandekager med?"
- Vi må hjælpe dem. - Jeg ved det godt.
Jeg starter med bilen.
Carolyn? Er der noget galt? Åbn døren!
- Er du okay? - Jeg har det fint.
- Jeg følte mig en smule svimmel. - Jeg troede, jeg så...
Jeg kan høre Roger og pigerne...
- Jeg synes da nok, det var dig. - Håber ikke, det gør noget.
- Jeg fik et godt tilbud på reservedele. - Du lader til at have styr på tingene.
I har et dejligt sted her, Roger. Lorraine og jeg ønsker noget lignende.
Du må gerne købe ejendommen.
Rækker du mig gaffelnøglen?
Det betyder meget, at I er her. Jeg var skeptisk i starten.
I skal have stor tak for hjælpen.
Det skal du ikke takke mig for. Det var Lorraines idé.
- Jeg ville faktisk ikke. - Hvorfor dog det?
Hvad end Lorraine ser eller føler, hjælper folk, men er hårdt for hende.
Det ødelægger hende lidt efter lidt.
For nogle måneder siden arbejdede vi på en sag.
Hun så noget.
Det ødelagde en del.
Da vi kom hjem, låste hun sig inde.
Talte og spiste ikke i otte dage.
Hvad så hun?
Gå din vej!
Det ved jeg ikke. Og jeg spørger heller ikke.
- Skal du også have mere? - Nej, ellers tak.
Se, hvad hun fik mig til at gøre.
Hallo!
- Ed? - Se, hvad hun fik mig til at gøre.
Ed!
Er du uskadt? Hvad foregår der?
Jeg så nogen. En kvinde udklædt som stuepige.
Ed, den opfanger noget.
- Hun... - Nej, vi behøver dette.
- Hvorfor tager vi billeder af Cindy? - Den tager ikke billeder af hende.
- Hvad mener du med det? - Der er nogen ved hende.
Hvem dog?
Cindy!
Cindy?
- Cindy. - Kom her.
Der er nogen hos hende. Jeg hører en anden stemme.
Følg efter mig. Denne vej.
Her gemmer jeg mig.
Cindy?
- Hvor blev hun af, Ed? - Vinduerne er aflåste.
Ed, hvor er hun?
- Hent UV lyset. - Hvilket?
Spørg Drew.
- Drew, jeg skal bruge et UV lys. - Her. Skynd dig.
Sluk lyset.
Gå væk.
Tænd lyset.
Jeg har fundet hende.
Kom her. Sådan.
Der gemmer Rory sig, når han er rigtig bange.
Må jeg få Aprils musikskrin?
- Hvordan har Cindy det? - Hun husker intet.
- Sådan. - Mange tak.
Nej!
Du fik mig til at gøre det...
Du fik mig til at gøre det.
For pokker. Lorraine?
Ed!
Jeg ved, hvad hun pønser på!
Hun besætter moderen, for at dræbe barnet.
Det er grunden til mærkerne. Den ernærer sig af hende.
Nancy?
Hjælp hende.
- Far! - Grib hende!
Nancy!
Rolig, lille skat.
- Fik du det? - Ja.
Filmen skal hurtigst muligt over til Fader Gordon.
Jeg går ud fra, vi får hurtigt svar.
- Hør lige, Roger. - Ja?
Ved djævleuddrivelsen kommer jeg tilbage, men ikke Lorraine.
- Indtil da, holder Drew øje med hende. - Tusind tak for alting.
Mor?
Er I klar?
Mor?
Judy! Du godeste!
Lorraine! Vent lige engang!
- Lorraine? - Mor, er Judy uskadt?
Gider du lige kigge til hende?
- Gør det nu bare, for pokker. - Hvad foregår der?
- Det er Judy. - Hvad mener du?
Hvad?
Gudskelov, jeg ville ikke skræmme dig. Jeg forklarer senere.
- Hvad var det? - Jeg så Judy i vandet.
Jeg ved, det er et tegn.
Jeg ved det bare.
Lad os smutte.
Du havde skam ret.
Det er svært. Børnene er ikke døbt.
- Jeg forstår. - Og de er ikke medlem af folkekirken.
Godkendelsen skal derfor komme direkte fra Vatikanet.
Fader, vi har aldrig set noget lignende.
Det har jeg heller ikke.
- Fader, de har ikke meget tid. - Okay.
- Jeg får det selv trumfet igennem. - Tusind tak.
Vi venter at høre fra dig.
Mor? Far?
Far?
Bedste?
Bedste, hjælp mig!
- Judy? - Bedste!
Bedste! Hjælp!
- Bedste! - Judy, åbn døren!
Der er noget galt.
- Bedste! - Judy!
- Hvad er der galt? - Hvad sker der?
Pas på! Judy, gå væk, skat!
Skynd jer! Hjælp mig!
Gå væk fra døren, Judy!
Du godeste. Er du uskadt?
Jeg ville ikke sidde i stolen med Annabelle.
Det skal nok gå, skat.
Hun er stadig i skabet.
Det skal nok gå, skat.
Far!
Mor tog af sted med Christine og April. De tog bilen. Hun tog bare af sted.
- Hvad? Hvorhen? - Det ved jeg ikke.
Hvor skal vi hen, mor?
- Hallo? - Der er noget galt med Carolyn.
Andrea siger, hun tog af sted med Christine og April.
- Hun lugtede også af rådne æg. - Besætter moderen for at dræbe barnet.
- Hun er på vej tilbage til huset. - Roger, tag tilbage til huset.
Lås døren og luk skodderne. Lad være at bruge telefonen.
- Jeg tager med. - Nej, du bliver hos Judy.
Vi kan kun beskytte Judy, ved at sætte en stopper for dette.
- Derfor tager jeg af sted. - Det får du ikke lov til på egen hånd.
- Jeg kan ikke miste dig. - Det kommer du ikke til.
Lad os afslutte dette sammen.
- Der er låst. - Carolyn!
Roger, pas på!
Roger? Carolyn?
Carolyn? Hernede! Lad være!
Lad hende være!
Hun må ud i bilen, så vi kan køre hende til præsten!
Hvor er April?
Få Christie ud i bilen og find April.
Kom nu!
- Hun lader hende ikke forlade huset. - Hvad mener du?
Hvis hun kommer ud, dræber heksen hende.
- Roger! - Lorraine?
Carolyn!
Du skal herind, kom.
Du bliver her, uanset hvad. Jeg lover at vende tilbage.
Jeg må finde April. Jeg lover det.
April?
Er hun uskadt?
Brad!
Find noget at binde hende med.
Hold fast.
- Vi må få Fader Gordon herud! - Der er for langt. Det klarer hun ikke.
- Så må du tage herfra. - Hvad snakker du om?
Jeg må foretage djævleuddrivelsen.
Skulle det ikke være en præst? Du er ingen præst.
- Har du en bedre idé? - Han kan godt gøre det. Du kan.
- Jeg går ingen steder! - Jeg gør det ikke, når du er her!
Gud bragte os sammen, og her er grunden. Jeg henter bogen.
April?
I Faderen, sønnen og Helligåndens navn.
April?
Hold hende i ro!
April?
Er du dernede?
Carolyn, giv ikke efter! Lad hende ikke overtage!
- Han må stoppe før han dræber hende. - Det kan han ikke.
Hjælp mig!
- Stop dog, for pokker! - Nej, vi kæmper for hendes sjæl.
I Jesu Kristi navn, befaler jeg, at du afslører dig selv.
Hjælp mig!
Sæt hende ned!
- Carolyn? - Carolyn!
Ed, pas på!
Er du uskadt?
Hold fast i hende! Lad hende ikke komme op. Tag ikke klædet af hende!
Lad min familie være! Lad min kone være i fred!
Lad hende være! Forstår du det?
Lad hende være, for pokker!
Hun er allerede fortabt, og nu skal I alle dø.
April! Jeg fandt hende! Hun er under huset!
- Carolyn, lad være! - Fang hende!
- Her! - Carolyn!
- Igennem hullet.
Carolyn. Du godeste, nej.
Nej, Carolyn, gør det ikke!
- Lad hende være! - Bathsheba!
I Guds navn fordømmer jeg dig tilbage til helvede!
Det er din datter!
Du må ikke give efter!
- Roger, hun må kæmpe indefra. - Lad hende ikke gøre dette.
Kæmp imod. Jeg ved, du er stærk.
Du kan godt. Kom tilbage, Carolyn.
- Få hende tilbage. - Husk, hvad du viste mig.
Husk på den dag, du sagde, du aldrig ville glemme.
Du sagde, de betød alt for dig. Dem vil du efterlade.
Mor?
- Det er overstået. - Undskyld.
Jeg elsker dig så meget.
Undskyld...
- Gjorde en dæmon det ved dit ansigt? - Jeg foretrækker en fyr med et våben.
- Du var god. - Nej, det var du.
- Jeg fortæller Fader Gordon det hele. - Det er en god idé.
- Vatikanet godkendte uddrivelsen. - Det perfekte tidspunkt.
Hvis vi kan, vil han gerne mødes med os i morgen vedrørende en ny sag.
Er det sandt?
Danske tekster af UnderDawgs Find os på UnderDawgs.biz
Perron familien.
Warren familien.