MORGENVANDRERENS REJSE
ENGLAND HAR BRUG FOR DIG MELD DIG TIL KRIGSTJENESTE
Er du sikker på, du er 18?
Ser jeg da ældre ud?
Alberta Scrubb?
Det er en trykfejl. Der skulle stå "Albert A. Scrubb".
Edmund ...
Du skulle hjælpe mig med varerne.
Bedre held næste gang, grønært.
"Grønært."
Han var dårligt nok to år ældre end mig.
Jeg er konge. Jeg har udkæmpet krige og anført hære.
Ikke i denne verden.
I stedet må jeg henslæbe livet her og dyste med -
- Eustace Clarence Scrubb.
Han har, om nogen, fortjent det navn.
Hvad laver du?
Ikke noget.
Kom så.
Kære dagbog. Der er nu gået 253 dage, -
- siden mine rædselsfulde slægtninge Edmund og Lucy invaderede vores hus.
Kan næsten ikke holde ud at bo sammen med dem -
- og dele mine ting med dem.
Gid man kunne behandle slægtninge, som man behandler insekter, -
- så ville alle mine problemer være løst.
Så kunne jeg stoppe dem i en krukke eller nagle dem fast til væggen.
Så er jeg hjemme!
Skal huskes: Undersøg juridiske konsekvenser -
- af at spidde familiemedlemmer.
Det var så seneste nyt fra vestfronten.
Hej, onkel Harold. Jeg prøvede at finde gulerødder, -
- men de havde kun roer igen.
Skal jeg begynde på suppen?
Tante Alberta er på vej.
Onkel Harold?
Far ... Edmund skærer ansigter ad dig.
Din lille ...
Far, han vil slå mig!
Se her, Edmund!
Det er fra Susan.
Jeg ville ønske, I var her.
Det er noget af et eventyr, men slet ikke som vores tid i Narnia.
Amerika er spændende, -
- men vi ser ikke meget til far. Han har så travlt med arbejdet.
Jeg blev inviteret -
"- til te hos den britiske konsul af en officer, -"
- der er yderst nydelig.
"Jeg tror, han er lun på mig."
"Tyskerne har gjort det vanskeligt at krydse Atlanten."
"Det er hårde tider."
"Mor håber, I kan klare et par måneder mere i Cambridge."
Et par måneder mere?
Hvordan skal vi holde det ud?
Du er heldig.
Du har dit eget værelse. Jeg må dele med fiskefjæs.
Det er Susan og Peter, der er heldige.
De er ude på eventyr.
De er de ældste, og vi er de yngste.
Vi er ikke nær så vigtige.
Synes du, jeg ligner Susan det mindste?
Lucy ...
Har du set det her skib før?
Ja. Det ser meget narnisk ud, ikke?
Jo.
Endnu en påmindelse om, at vi er her og ikke der.
To børn havde rent Mistet deres forstand
Så de digted' skrøner Om Narnias land
Lad mig slå ham. - Nej!
Har du ikke lært at banke på? - Det er mig, der bor her.
I er bare på besøg.
Hvad er der i øvrigt så fascinerende ved det billede?
Det er hæsligt.
Du slipper for at se på det, hvis du går igen.
Det ser ud, som om vandet bevæger sig.
Sikke noget vås.
Det kommer der af -
- at læse alle de fjollede eventyr.
Om Eustace, den stakkel Der ved vi
Han nød enhver bog Der var ked'lig.
Folk, der læser eventyr, -
- bliver altid en grusom byrde for folk som mig, -
- der læser bøger fyldt med rigtige oplysninger.
Grusom byrde?
Du har ikke løftet en finger, mens vi har været her.
Jeg har lyst til at fortælle din far, at du tog tante Albertas karameller.
Løgner! - Jaså?
Edmund, maleriet ...
Jeg fandt dem under din seng, og ved du hvad?
Jeg slikkede på dem alle sammen.
Jeg har fået din fnat!
Hvad foregår der?
Lucy, tror du ...? - I laver numre med mig.
Hold op, eller jeg siger det til mor!
Mor!
Jeg smadrer det forbandede billede.
Nej, Eustace!
Eustace, lad være!
Slip mig!
Lad det så være, Eustace!
Lad det være! Lad det være!
Edmund!
Hvad er det, der sker?
Hvor er vi?
Svøm, Eustace!
Hvad foregår der?
Kom nu, Eustace!
Flyt dig!
Bare svøm!
Edmund!
Bare rolig, jeg har dig.
Caspian?
Lucy?
Edmund, det er Caspian!
Tag det roligt, drenge. I er reddet.
Er vi i Narnia?
Ja, I er i Narnia.
Jeg vil ikke med!
Jeg vil tilbage til England. Jeg tager tilbage til England!
Hold godt fast.
Det var spændende.
Hvordan i alverden er I havnet her?
Jeg aner det ikke.
Caspian!
Edmund.
Det er skønt at se dig.
I lige måde. - Har du ikke tilkaldt os?
Nej, ikke denne gang.
Uanset hvad, så er jeg glad for at være her.
Lad være med at røre mig!
Fjern det bæst!
Rippitjip!
Eders Majestæter.
Goddag, Rip. Sikke en fornøjelse.
Fornøjelsen er helt på min side.
Men hvad stiller jeg op med denne hysteriske ...
Personage?
Kæmperotten -
- prøvede at flå mit ansigt i strimler!
Jeg forsøgte blot -
- at presse vandet ud -
- af jeres lunger.
Den kan tale! Var der andre, der hørte det? Den kan tale!
Han taler hele tiden. - Han vil nærmest ikke tie stille.
Så snart der ikke er noget at sige, høje konge, -
- lover jeg ikke at sige et ord.
Jeg kender ikke det her nummer, men jeg vil meget gerne vågne nu!
Skal vi smide ham i igen?
Edmund!
Jeg forlanger at få at vide, hvor hulen jeg er.
Om bord på "Morgenvandreren" -
- det prægtigste skib i Narnias flåde.
Sagde jeg noget forkert?
Ham tager du dig af.
Eders Majestæt.
Folkens!
Dette er vore skibbrudne:
Edmund den Retfærdige og Lucy den Tapre, -
- øverste konge og dronning af Narnia.
Aslan.
Se.
Susans bue og pile.
Lucy ...
Min styrkedrik.
Og min daggert.
Må jeg?
Naturligvis. Det er din ejendom.
Peters sværd.
Ja.
Jeg har passet på det som lovet.
Du må gerne holde det.
Nej, det er dit.
Det var en gave fra Peter.
Men denne har jeg gemt til dig.
Tak.
Siden I forlod os, har kæmperne i nord overgivet sig betingelsesløst, -
- og vi har besejret calormenernes hære i Den Store Ørken.
Alt ånder fred i Narnia.
Fred?
På blot tre år.
Har du fundet dig en dronning i løbet af de tre år?
Nej. Ingen kan måle sig med jeres søster.
Men hvis der ikke er krig, -
- og ingen er i nød, hvorfor er vi her så?
Godt spørgsmål. Jeg har selv tænkt det samme.
Hvor sejler vi hen?
Inden jeg erobrede tronen tilbage fra min onkel, -
- forsøgte han at myrde min fars venner og mest tro støtter.
Telmars syv hertuger.
De flygtede til Ødeøerne.
Ingen har hørt fra dem siden.
Tror du, der er sket dem noget?
I så fald er det min pligt at finde ud af det.
Hvad ligger der øst for Ødeøerne?
Ukendt farvand.
Ting, I knap kan forestille jer.
Fortællinger om søslanger og det, der er værre.
Søslanger?
Tak, hr. Kaptajn -
- nu ikke flere skipperkrøniker.
Hvor hav og himmel mødes
Hvor bølgerne forsødes
Vil Rippitjips stund oprinde
Det søgte skal han finde
Og det yderste østen vinde
Meget nydeligt.
Mange tak.
En dryade sang det for mig, da jeg var spæd.
Jeg ved ikke, hvad det betyder, men jeg glemmer aldrig ordene.
Hvad tror du, der ligger hinsides Ødeøerne?
Det siges, at man kan sejle helt til verdens østligste ende.
Aslans land.
Tror du virkelig, det findes?
Har vi ikke troen, har vi ingenting.
Tror du, man kan sejle dertil?
Det kan vi kun finde ud af på én måde.
Jeg håber blot en dag at gøre mig fortjent til at se det.
Eders Majestæt.
Du er blevet stærkere, min ven.
Åbenbart.
Godt, tilbage til arbejdet.
Høje konge. - Tak.
Edmund ...
Tror du, at hvis vi bliver ved med at sejle -
- mod verdens ende, -
- at vi så vil dratte ud over kanten?
Bare rolig, Lu, der er meget langt endnu.
I to vrøvler altså stadigvæk.
Går det bedre?
Ja, og det er ikke jeres fortjeneste. Heldigvis har jeg et jernhelbred.
Sprudlende som altid, ser jeg.
Har du vænnet dig til søgangen?
Jeg er søvant. Jeg var bare chokeret.
Mor siger, at mit heftige gemyt skyldes min intelligens.
Han er på ingen måde gemytlig.
I skal vide, at så snart vi er på civiliseret grund, -
- kontakter jeg den britiske konsul og får jer anholdt for bortførelse.
Bortførelse, siger du?
Det var besynderligt.
Jeg troede, vi reddede dit liv.
Du holdt mig fanget mod min vilje!
Gjorde jeg?
I en yderst uhumsk kahyt, må jeg nok sige.
Det mindede om et rovdyrbur!
Han er vist et værre brokkehoved.
Han er kun lige gået i gang.
Land i sigte!
Ødeøerne. Havnebyen Snæverhavn.
Besynderligt. Der er ikke et narnisk flag at se.
Men Ødeøerne har altid hørt til Narnia.
Det virker mistænkeligt.
Lad os gå i land her.
Drinian?
Tilgiv mig, Eders Majestæt, -
- men her på skibet har kong Caspian befalingen.
Nå ja.
Vi tager storbådene.
Drinian, du vælger nogle mænd og går med i land.
Javel. - Tavros.
Bemand storbådene, gør sejlet fast, og gør klar til at kaste anker!
Fremad! Det ukendte venter forude!
Kunne det ikke have ventet til i morgen?
Man vinder ingen hæder ved at vende eventyret ryggen, knægt.
Hør engang.
Hvor er alle folk henne?
Kom nu, blævreben.
Jeg kan udmærket godt selv.
Er I sikre på, han er i familie med jer?
Rippitjip, bliv her sammen med Drinians mænd og hold vagt.
Vi begiver os videre.
Er vi ikke tilbage inden daggry, må I lede efter os.
Javel, Eders Majestæt.
Der er vist ingen hjemme. Skal vi vende om?
Kommer du ikke herhen og bevogter ... et eller andet?
Jo.
God ide, fætter.
Meget logisk.
Jeg har styr på det. Bare rolig.
Jeg er klar til at gå, når I er det.
Hvem er alle de mennesker?
Hvorfor er de blevet streget ud?
Det ligner en slags beløb.
Slavehandlere.
Pas på!
Medmindre I vil høre ham hyle som en tøs igen ...
... så gør I klogt i -
- at smide jeres våben.
Som en tøs? - Nu!
Læg det.
Eustace ...
Læg dem i lænker.
Kom her, du.
Fjern dine grabber!
De to sælger vi på markedet.
Slip mig!
De to skal i fangehullet.
Hør her, dit uforskammede fæ.
Jeg er jeres konge!
Det skal du få betalt.
Rent faktisk ...
... er der folk, der vil betale ...
... for jer alle sammen.
Edmund! - Lucy!
Er du uskadt?
Ja.
Det er håbløst.
I slipper aldrig ud.
Hvem der?
Ingen. Blot en stemme -
- i mit hoved.
Hertug Bern?
Engang, måske, men jeg er ikke længere værdig til at bære den titel.
Er han en af de syv?
Dit ansigt ...
Du minder mig om en konge, jeg tjente trofast.
Den mand var min far.
Åh, min herre ...
I må tilgive mig.
Nej nej.
Nej! Nej!
Helaine!
Mor!
Helaine!
Mor!
Hold dig væk!
Mor! - Bliv hos far!
Jeg skal nok finde dig!
Mor!
Hvor bliver de ført hen?
Se nu.
Hvad skete der?
Det var en ofring.
Hvor blev de af?
Det er der ingen, der ved.
Tågen dukkede op fra øst.
Fiskere og søfolk blev meldt savnet til søs.
Vi hertuger sluttede en pagt om -
- at finde tågens udspring og tilintetgøre det.
De satte sejl hver især ...
... men ingen vendte tilbage.
Hvis man ikke bliver solgt til slavehandlerne, -
- bliver man sandsynligvis ofret til tågen.
Vi må finde Lucy, -
- før det er for sent.
Jeg byder 60. - 80!
100 for den lille dame!
120.
150.
Ingen højere?
Solgt!
Kom så, af sted!
Af sted!
Og nu -
- til dette -
- pragteksemplar.
Hvem vil åbne ballet?
Kom nu.
Nok ser han ikke ud af meget, men han er stærk.
Ja, han er stærk.
Han lugter som en minotaurs bagdel.
Det er en læsterlig løgn!
Jeg fik skolens hygiejnemedalje to år i træk.
Kom nu med et bud.
Jeg skal nok befri dig for dem.
Jeg skal befri dig for dem alle sammen!
For Narnia!
Vagter! Træk jeres våben!
Tak, Rip. Jeg vidste, du ville komme.
Høje dronning.
Tag nøglerne!
Nøglerne!
Du er en båd i et fortryllet land. Kan du ikke ro dig selv?
Åh gud. Jeg håber ikke, det var den britiske konsul.
Eders Majestæt!
Stands!
Min hustru blev taget her til morgen.
Tag det roligt, Drinian.
Jeg bønfalder jer, tag mig med.
Gael ...
Jeg vil med. - Nej, bliv hos din tante, Gael.
Jeg er en helbefaren sømand. Har sejlet hele mit liv.
Du skal da med os.
Tak. - Men, far ...
Kommer jeg ikke altid tilbage?
Vær nu en god pige.
Høje konge!
Dette fik jeg i gave af jeres far. Jeg har holdt det skjult i alle disse år.
Det er et gammelt, narnisk sværd.
Fra Den Gyldne Tid.
Et af syv sværd, som Aslan skabte for at beskytte Narnia.
Jeres far betroede os dem.
Tag det.
Gid det må beskytte jer.
Tak, Eders Nåde.
Vi skal nok finde jeres forsvundne borgere.
Edmund ...
Kære dagbog. Der er sket noget højst besynderligt.
Jeg er blevet bortført af mine slægtninge -
- og sendt ud i ukendt farvand om bord på en lille plimsoller.
Det værste er, at jeg deler kahyt med en irriterende mus.
Jeg troede, det var slemt nok at sove sammen med min fætter.
Alle, jeg har mødt på dette mærkværdige sted, -
- lider voldsomt af vrangforestillinger.
De jager rundt efter grøn tåge og forsvundne hertuger.
Jeg må formode, -
- at det skyldes fejlernæring.
Eller også er de skingrende vanvittige.
Det gælder også fætter Edmund.
Han sidder evig og altid og pudser sit tinsværd, -
- som var det en magisk lampe.
Staklen trænger til at få sig en hobby.
Det bliver prægtigt. Fås de i mindre størrelser?
Den elendige gnaver.
Han er endnu mere kuk end min fætter.
I England ordner vi den slags med musefælder.
Du ved ikke, hvor jeg kan finde noget mad, vel?
Hvorfor taler du til fuglen?
Jeg gik bare ud fra ...
Han taler med fuglene.
Han er skrupskør, er han.
Væk. Forsvind med dig.
Er du klar over, -
- at det er strafbart at stjæle rationer til søs?
Heroppe.
Nå, det er dig.
Man har kølhalet folk for mindre.
For hvad?
For højforræderi, -
- lusk og almen pestilenseri.
Giv mig appelsinen, så lader vi sagen fare.
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Tillad mig at ...
Nu har jeg fået nok af dig.
Slip min hale.
Selveste Aslan har givet mig den hale.
Ingen, -
- siger jeg dig, skal røre min hale.
Punktum.
Udråbstegn.
Undskyld.
Nu giver du mig appelsinen, -
- og så giver du mig oprejsning.
Nej, jeg er pacifist.
En garde!
Se dig for. - Undskyld.
Prøver du at flygte?
Vi befinder os altså på et skib.
Kan vi ikke tale om det?
Den får du for at stjæle, -
- den for at lyve, -
- og den får du for en god ordens skyld.
Sådan skal det være. Nu er det en duel.
Grib.
Kom så an.
Gør dit bedste.
Var det alt? Kom nu.
Koncentrer dig.
Hold op med at baske med vingerne som en fordrukken pelikan. Stå rank!
Op med klingen.
Op! Sådan.
Juhu, jeg er her!
Frem med foden.
Ikke den venstre, den højre.
Er du med? Kom nu. Du skal være rapfodet!
Det er en dans, knægt.
Kom nu, igen og igen.
Sådan ja.
Åh nej!
Og det ...
... var så det.
Se.
Gael?
Hvad laver du her?
Kom her.
Vi har vist fået -
- et besætningsmedlem mere.
Velkommen om bord.
Eders Majestæt.
Kald mig bare Lucy.
Kom med.
Rask til den!
Tilbage til arbejdet.
Storartet dyst.
Jeg skal nok få lært dig fægtekunsten.
Nå ja ... Hvis underlaget havde været lidt mere jævnt, -
- var det gået helt anderledes.
Selvfølgelig.
Den ser ubeboet ud.
Men hvis hertugerne fulgte tågen østpå, ville de være gået i land her.
Måske er det en fælde.
Eller måske finder vi svar.
Caspian?
Vi overnatter på stranden og undersøger øen i morgen tidlig.
Javel, Eders Majestæt.
De har taget en gris med.
Den her er en hun.
Det er den her også.
Den her kan læse.
Lad os tage hende.
Der er ingen flugt mulig.
Flot formuleret. - Uhyggeligt.
Hvem er I?
Vi er frygtindgydende, rædselsvækkende uhyrer.
Hvis du kunne se os, ville du blive rigtig bange.
Du glemte at sige, at vi er meget store.
Hvad vil I? - Have dig.
Du skal gøre, som vi siger.
Det skal hun. - Nemlig.
Flot formuleret.
Ellers så hvad?
Ellers må du dø.
Dø?
Dø! Dø! Dø!
Jeg er ikke til megen nytte, hvis jeg er død, vel?
Det havde jeg ikke tænkt på.
Nej, det havde du ikke.
Kløgtigt.
Godt, så nøjes vi med at dræbe dine venner.
God ide.
Hvad vil I med mig?
Du skal trænge ind -
- i Tyrannens hus.
Hvilket hus?
Det hus.
Ovenpå finder du "Besværgelsernes Bog".
Du skal fremsige formularen, der gør det skjulte synligt.
Flot formuleret, mester.
Meget.
Ja.
Af sted. Vi har ikke hele dagen.
Husk, hvad der vil ske dine venner.
Nu er du advaret.
Ja.
Nemlig.
Hvorfor gør I det ikke selv?
Vi kan ikke læse.
Eller skrive, for den sags skyld.
Eller regne.
Hvorfor sagde I ikke bare det?
Tag dig i agt for Tyrannen.
Han er dybt tyrannisk.
Den, der gør det skjulte synligt. Er du med?
Glem det nu ikke.
Ikke glemme.
Ed ...
Ed, vågn op.
Se her.
Hvor er Lucy?
Lucy?
Lucy!
Alle mand op!
Op med jer.
Op, sagde jeg!
Denne vej.
BESVÆRGELSERNES BOG
KUR MOD TANDPINE
GLEMSOMHEDSFORMULAR
"Fremsig disse ord, og se
Straks overalt der falder sne"
"Med denne formular
Vil du vinde
Den skønhed, du misunder hende"
Susan, hvad foregår ...
... der?
Jeg er jo smuk.
Nej, vent!
"Lad mig finde min indre ..."
Lucy.
Aslan?
"En formular, der gør det skjulte synligt."
"Som p'et i psykologi
H'et i thi
Usynligt blæk Og sandheden i teologi"
Caspian, Lucys daggert.
Stands, eller lid døden!
"Formularen er fremsagt"
"Nu er alting synligt"
Hvad er I for nogle væsener? - Store væsener.
Med hoved som en tiger og krop som ...
En anden tiger!
I skal ikke lægge jer ud med os.
For så hvad?
Så flår jeg jer i småstykker!
Og jeg vil gennembore jer med mine stødtænder.
Og jeg vil tygge i jer med mine tænder.
Og jeg vil bide jer med mine hugtænder.
Og kvase os med jeres tykke maver?
Ja!
Tykke maver?
Kilde os med jeres tæer?
Hvad har I gjort med min søster, dit lille kryb?
Tag det nu roligt.
Hvor er hun?
Sig det hellere. - Sig det, mester.
Inde i huset.
Hvad for et hus?
Nå, det hus.
Jeg er godt træt af at blive efterl ...
Grisen! - Grisen er kommet tilbage.
Det her sted bliver mere og mere underligt.
Kalder han os underlige?
Tyrannen! Tyrannen!
Lucy.
Eders Majestæt.
Caspian og Edmund, -
- dette er Coriakin. Det er hans ø.
Det er noget, han tror.
Du har gjort os uret, troldmand.
Jeg har ikke gjort jer uret.
Jeg gjorde jer usynlige for at beskytte jer.
Beskytte os?
Det er tyrannisk!
Jeg har ikke tyranniseret jer.
Men det kunne du nemt have gjort.
Forsvind.
En formular!
Hvad var det?
Lommeuld.
Men det skal du ikke fortælle dem.
Hvad var de for nogle?
Dosmerpoder.
Nå ja, selvfølgelig. Det siger sig selv.
Hvad mente du med, at du gjorde dem usynlige for deres egen skyld?
Det var sådan, jeg bedst kunne beskytte dem -
- mod det onde.
Mener du tågen?
Jeg mener det, der gemmer sig bag tågen.
Det er ellers smukt.
Af et opdigtet kort over en opdigtet verden at være.
Derfra udspringer alle jeres trængsler.
Mørkets Ø.
Et sted, hvor ondskaben ruger.
Den kan antage enhver skikkelse og vække jeres værste drømme til live.
Den ønsker at fordærve alt, hvad der er godt, -
- og stjæle lyset fra denne verden.
Hvordan standser vi den?
I må hæve dens trolddom.
Det sværd, du bærer ... Der findes seks andre.
Har du set dem? - Ja.
Har de seks hertuger været her?
Det har de.
Hvor tog de hen?
Dertil, hvor jeg sendte dem.
For at hæve trolddommen ...
... må I følge den blå stjerne ...
... til Ramandus Ø.
Der skal de syv sværd lægges på Aslans bord.
Først da kan deres sande magi blive frigjort.
Men tag jer i agt.
I vil alle blive sat på en prøve.
Prøve?
Indtil I lægger det syvende sværd, vil ondskaben herske.
Den vil gøre alt, -
- hvad der står i dens magt, -
- for at friste jer.
Vær standhaftige.
Fald ikke for fristelserne.
Hvis I skal besejre mørket derude, -
- må I besejre mørket i jer selv.
Til min grænseløse forbløffelse -
- har vi ladet os råde af en senil olding, -
- der ikke ejer en barberkniv og går omkring i natkjole.
Vi er nu tilbage i badekarret og havnet i et uvejr. Pragtfuldt.
Hold kursen!
Tre ratknager til styrbord!
Javel, hr. Kaptajn.
Der er flere spande her!
Send den videre!
I 14 dage er vi blevet kastet rundt uden at se skyggen af land.
Min eneste trøst er, at alle andre -
- også har det elendigt.
Bortset fra den selvglade, talende rotte.
Han er den trælse type, der mener, at glasset altid er halvt fyldt.
Nu er vi strandet her.
På halve rationer er der højst mad og vand til to uger mere.
Det er sidste chance for at vende om, Eders Majestæter.
Vi kan ikke vide, hvornår vi får øje på den blå stjerne.
Ikke i det her vejr.
Den er som en nål i en høstak, denne Ramandus Ø.
Vi risikerer at sejle forbi den og lige ud over verdens rand.
Eller at blive ædt af en søslange.
Jeg siger bare, at folkene er nervøse.
Vi sejler i uforudsigeligt farvand, -
- hvis lige jeg aldrig før har set.
Så har kaptajnen måske lyst til at fortælle hr. Rhins, -
- at vi opgiver eftersøgningen af hans familie?
Jeg må tilbage til arbejdet.
Men jeg advarer jer.
Havet kan spille sømænd nogle ubehagelige puds.
Meget ubehagelige.
Giv mig ynde at spejle
Lad fuldkommenhed besegle Øjne, hår, hud og negle
Lad mig finde
Min indre kvinde Som i skønhed overgår hende
Mine damer og herrer, -
- frøken Pevensie.
Sikke et skår. Hun ser godt ud.
Edmund!
Du er meget smuk, søster.
Som altid.
Peter!
Undskyld, må jeg tage et billede?
Mor bliver henrykt.
Alle hendes børn på ét billede.
Smil.
Hør, hvor er jeg? Jeg mener, hvor er Lucy?
Lucy? Hvem er Lucy?
Susan, hvad er der i vejen?
Kom, frøken. Giv mig et stort smil.
Jeg bryder mig ikke om det her. Jeg vil godt tilbage.
Tilbage til hvad?
Til Narnia.
Hvad i alverden er Narnia?
Hvad foregår der? Hold op!
Lucy.
Aslan?
Hvad har du gjort, mit barn?
Jeg ved det ikke.
Det var rædselsfuldt.
Du valgte det jo selv, Lucy.
Det var slet ikke det, jeg ville.
Jeg ville bare være smuk ligesom Susan.
Ikke andet.
Du ønskede dig selv væk, og det fik store konsekvenser.
Dine søskende ville ikke kende Narnia, havde det ikke været for dig.
Det var jo dig, der opdagede det.
Undskyld.
Du tvivler på dit eget værd.
Du må ikke flygte fra den, du er.
Aslan!
Far! Far ...
Edmund ...
Kom med. Slut dig til mig.
Edmund.
Åh, Lucy ...
Jeg kan ikke sove.
Lad mig gætte.
Onde drømme.
Enten er vi ved at blive vanvittige ...
... eller også er der noget, der driver gæk med vores forstand.
Jeg tvivler på, at hertugerne har været her, herre.
Her er ikke skyggen af liv.
Sandt.
Når vi kommer i land, leder du og dine mænd efter vand.
Vi tre vil lede efter spor.
Du mener "vi fire".
Du må ikke sende mig tilbage til rotten.
Det hørte jeg godt.
Kæmpeøre.
Det hørte jeg også.
Se. Vi er ikke øens første besøgende.
Hertugerne?
Måske.
Hvad tror I, der er dernede?
Lad os finde ud af det.
Hvad er det?
Aner det ikke.
Det ligner en statue af guld.
Han må være faldet i.
Stakkels mand.
Stakkels hertug, mener du.
Hertug Restimars våbenskjold.
Og hans sværd.
Det skal vi bruge.
Forsigtig.
Dit sværd blev ikke til guld.
Begge sværd er magiske.
Lad mig.
Han nåede næppe at opfatte noget.
Måske ikke.
Eller også havde han en anelse.
Hvad mener du?
Hvad er det, du stirrer på?
Den, der har adgang til søen her ...
... kunne blive verdens mægtigste mand.
Lucy, vi ville blive stenrige.
Ingen ville kunne bestemme, hvad vi skulle gøre, -
- eller hvor vi skulle bo.
Du må ikke tage ting med fra Narnia, Edmund.
Hvem siger det?
Det gør jeg.
Jeg er ikke din undersåt.
Du har ventet på det her.
På at udfordre mig. Betvivler du mine lederevner?
Du tvivler på dig selv.
Du er et barn!
Og du er en slapsvans!
Edmund ...
Jeg er træt af at spille andenviolin.
Først var det Peter, og nu er det dig.
Du ved, jeg er taprere end jer begge to.
Hvorfor skulle du have Peters sværd?
Jeg fortjener mit eget kongerige. Jeg fortjener at herske.
Hvis du er så tapper, så bevis det!
Nej!
Hold så op!
Begge to!
Se lige jer selv.
Forstår I ikke, hvad det er, der sker?
Stedet her har fristet jer.
Det forhekser jer.
Det er netop det, Coriakin fortalte os om.
Lad os komme væk herfra.
Ja, lad os endelig følge den fiktive blå stjerne til Ramandompaps Ø.
Og lægge de syv smøreknive på den talende løves bord.
Fæhoveder.
Hvad er det?
Jeg må være død.
Du er stensikkert død.
Så har du ikke brug for det her mere, vel?
Endelig -
- tilsmiler lykken mig.
Hvad har I fundet af mad?
Det er en vulkanø, Eders Majestæt.
Her gror ikke ret meget.
Hvor er Eustace?
Han er vist i færd med ikke at hjælpe os med at laste bådene.
Eustace?
Eustace!
Edmund, jeg har bange anelser.
Jeg skal nok finde ham.
Jeg går med.
Eustace!
En skat.
Problemer.
Eustace ...
Nej!
Min fætter ...
Det gør mig ondt.
Han var jo kun et barn.
Jeg skulle aldrig have ladt ham alene.
Hvad kan der være sket?
Her på øen? Hvad som helst. Og han var ikke den første.
Det er hertug Octesian.
Vi må finde hans ...
... sværd.
Hvad var det?
Er det vulkanen?
Nej. Det er ikke nogen vulkan.
Alle mand på dæk!
Bueskytter, grib jeres våben!
Tag en, og send dem videre.
Indtag jeres pladser, -
- og afvent min ordre!
Hvad er det, den laver?
Fyr!
Den brækker masten!
Godt så.
Bliv på jeres pladser!
Fyr! - Fyr!
Tag den!
Edmund!
Ed!
Edmund!
Lucy! Lucy!
JEG ER EUSTACE
Det er bare løgn ...
Han må være blevet fristet af skatten.
Alle ved da, at en drageskat er fortryllet.
Alle fra denne verden.
Kan han forvandles tilbage? - Ikke så vidt jeg ved.
Det bliver tante Alberta ikke glad for.
Du må undskylde det med hånden, gamle jas. Jeg forivrer mig så let.
Bådene er klar, herre.
Vi kan da ikke efterlade ham.
Vi kan ikke tage ham med om bord.
Drinian, du og de andre sejler tilbage.
Vi andre bliver her til i morgen -
- og finder ud af, hvad vi gør.
Men I har jo ingen forsyninger eller nogen mulighed -
- for at holde varmen.
Sagde du noget?
Jeg har aldrig set de stjernebilleder før.
Det har jeg heller ikke.
Vi er langt væk hjemmefra.
Som dreng forestillede jeg mig, at jeg ville sejle til verdens ende ...
... og finde min far.
Det vil du måske også.
Jeg savner min mor.
Jeg savner også min.
Du skal nok få hende at se igen.
Hvordan kan du vide det?
Den slags er man bare nødt til at tro på.
Aslan vil hjælpe os.
Men Aslan kunne ikke forhindre, at hun blev taget.
Vi skal nok finde hende. Det lover jeg dig.
På en eller anden måde.
Svært ved at sove?
Så, så ...
Alt er ikke så håbløst, som det synes.
Jeg skal nok sidde hos dig, hvis du vil have det, -
- og holde dig med selskab.
Du troede sikkert ikke på drager, da du stod op i morges.
Ja.
Hør her.
Ekstraordinære ting sker kun for ekstraordinære mennesker.
Måske er det et varsel om, -
- at der venter dig en ekstraordinær skæbne.
Noget større, end du kunne have forestillet dig.
Jeg kan godt fortælle om et par af mine eventyr -
- bare for at få tiden til at gå.
Tro det, eller lad være, men du er ikke den første drage, jeg har mødt.
For mange år siden, flere, end jeg vil stå ved, -
- sejlede jeg med en flok pirater.
Og da mødte jeg en drage, der var meget mere bidsk end dig.
Lucy.
Lucy, vågn op.
Se!
Den blå stjerne!
Alle sammen!
Hvad sker der?
Vågn op, alle sammen!
Det er den blå stjerne!
Vågn op, gamle jas.
Ro!
Seje åretag, drenge.
Ro!
Vinden har lagt sig.
Hvordan skal vi nu komme til Ramandus Ø?
Jeg tror, der er noget, der ikke ønsker, vi skal nå frem.
Ro!
Hold rytmen!
Jeg er så sulten, at jeg kunne æde den drage.
Bare rolig, Eustace. De skal forbi mig først.
Forsigtig!
Hvis ikke vi ser land inden aften, kan de godt finde på at spise dragen.
Hvad var det, vi stødte på?
Eustace, du er genial!
Fremad!
Vi kan ikke være sikre på, at de andre hertuger nåede Ramandus Ø.
Du fik os hertil!
Hvad var det, jeg sagde, Eustace? Ekstraordinært!
Ekstraordinært!
Mad.
Vent.
Hertug Revilian.
Hertug Mavramorn.
Hertug Argoz.
Han trækker vejret.
Det gør de også.
De er blevet fortryllet.
Det er maden!
Det er stenkniven.
Dette er Aslans bord.
Deres sværd.
Læg dem på bordet.
Det var seks.
Der mangler stadig ét.
Se!
Rejsende fra Narnia, -
- velkommen.
Rejs jer.
Er I ikke sultne?
Hvem er du?
Jeg er Liliandil, Ramandus datter.
Jeg vil vise jer vej.
Er du en stjerne?
Du er meget smuk.
Hvis det er distraherende, kan jeg ændre skikkelse.
Nej!
Værsgo.
Maden er til jer.
Der er nok til alle, som er velkomne ved Aslans bord.
Altid.
Bare tag for jer.
Vent ...
Hvad er der sket med dem?
Staklerne var halvt fra forstanden, da de nåede hertil.
De truede hinanden med vold.
Vold er forbudt ved Aslans bord.
Derfor blev de lagt til at sove.
Vil de nogensinde vågne igen?
Når alt er bragt i orden.
Kom, -
- tiden er knap.
Har troldmanden Coriakin fortalt jer om Mørkets Ø?
Ja.
Inden længe vil ondskaben være umulig at standse.
Vi skulle kunne hæve trolddommen ved at lægge de syv sværd på Aslans bord.
Det er sandt.
Men vi har kun fundet seks.
Ved du, hvor det syvende er?
Derinde.
Det vil kræve stort mod.
Der er ingen tid at spilde.
Jeg håber, vi mødes igen.
Farvel.
Hvad tror I, der er derinde?
Vores værste mareridt.
Vores inderste ønsker.
Ren ondskab.
Tavros, lås våbenkammeret op.
Javel.
Bueskytter, gør jer klar.
Javel, hr. Kaptajn.
Tænd lanternerne.
Vi må ruste os.
Når jeg bliver stor, vil jeg være præcis ligesom dig.
Når du bliver stor ...
... skal du være, præcis som du er.
Hvis ikke vi overlever, hvad det her så end er ...
... skal du vide, at du er som en bror for mig, Ed.
I lige måde.
Du gav dit sværd fra dig.
Det var ikke retteligt mit.
Brug det her.
Men det er ...
Peter ville ønske, du fik det.
Så er det nu, min ven.
Stridens time er inde.
Nej, Eustace!
Stands!
Stop, Eustace!
Jeg accepterer ikke kapitulation.
En ædel kriger lader sig ikke kue af frygt.
Se på mig! Se på mig, når jeg taler til dig.
Jeg er en mus.
Du, du er en drage.
Dit skind er som en brynje, og du spyr ild.
Kom, lad os gå skæbnen i møde.
Uanset hvad der sker her, -
- har hver og en af jer gjort jer fortjent til jeres plads -
- i "Morgenvandrerens" besætning.
Sammen har vi rejst langt.
Sammen har vi trodset modgang.
Sammen kan vi gøre det igen.
Det er ikke nu, vi skal lade frygten friste os.
Stå fast. Overgiv jer aldrig.
Vores verden, -
- vores Narnia afhænger deraf.
Tænk på de stakler, vi er her for at redde.
Tænk på Aslan.
Tænk på Narnia.
For Narnia!
Helaine!
Jeg kan intet se.
Tågen er alt for tæt.
Du har skuffet mig dybt.
Hvis du virkelig er min søn, så opfør dig som en konge.
Edmund, kom med mig.
Bliv min konge.
Jeg vil lade dig herske.
Forsvind.
Du er død.
Du vil aldrig kunne slå mig ihjel.
Jeg vil altid leve i dit sind, dit lille fjols.
Nej!
Edmund.
Alt i orden?
Ja.
Hold jer væk!
Hvem der?
Vi er ikke bange for dig.
Og jeg frygter ikke jer!
Hold jer væk!
Vi går ingen steder.
I kan ikke besejre mig.
Caspian.
Caspian, hans sværd.
Hertug Rhoop!
I ejer ikke mig!
Sænk jeres våben.
Lad os få ham om bord i en fart.
Hjælp ham op.
Rolig, Eders Nåde.
Slip mig, dæmon!
Nej, Eders Nåde.
Vi gør jer ikke fortræd.
Jeg er jeres konge, Caspian.
Caspian?
Herre?
I skulle ikke være kommet hertil. Der findes ingen vej væk.
Skynd jer.
Vend om, før det er for sent!
Vi har jo sværdet.
Vend skibet, Drinian.
Javel, Eders Majestæt.
Tænk ikke!
Lad den ikke fornemme jeres frygt, -
- for da vil den tage frygtens form.
Åh nej ...
Edmund, hvad tænkte du på?
Det må I undskylde.
Se!
Hvad er det?
Det er for sent. For sent!
Den er under skibet!
Gael!
Kom her!
Løb!
Svigt mig nu ikke. Ingen frygt. Ingen flugt.
Hold stand!
For Narnia!
Tag den og den!
Hold fast, Eustace!
Vig bort, uhyre!
Nej! Sværdet!
Eustace!
Nej, kom tilbage!
Vi er dødsens! Dødsens!
Vend skibet!
Stop ham!
Alle mand -
- til årerne!
Dobbelt tempo!
Aslan, kom og hjælp os.
Ro!
Læg alle kræfter i!
Ro!
Gael! Kom her!
Du bliver her, indtil nogen henter dig, okay?
Ed!
Vi vædrer søslangen og knuser den mod klipperne.
Læg roret bagbord. Jeg holder bæstet foran stævnen.
Pas på!
Ro! Kom så, ro!
Prøv, om du kan dræbe mig!
Jeg er lige her!
Nej! - Edmund!
Bueskytter, -
- hold jer klar.
Jeg er her endnu!
Hold godt fast!
Væk!
Vi kan godt besejre den.
Vi må lokke den tættere på.
Alle mand på hoveddækket!
Gør harpunerne klar!
Alle mand skal herop!
Klar?
Javel!
Nu!
Træk dens hoved ned!
Træk til!
Edmund ...
Hvad er det, du vil bevise?
At du er et mandfolk?
Edmund!
Gør det nu!
Det kan jeg gøre dig til.
Jeg kan gøre dig til min konge.
Bare tag min hånd.
Bare giv efter.
Gør det!
Kom så!
Nej!
Trolddommen ...
Den bliver hævet.
Edmund!
Caspian!
Se!
Narniere! Narniere!
Mor!
Helaine!
Rhins!
Gael!
Mor!
Jeg elsker dig, mor.
Lad os få dem om bord. Gør plads på dækket.
Vi klarede det.
Det vidste jeg, vi ville.
Men vi klarede det ikke alene.
Mener du ...?
Jeg er hernede, Lucy!
Herovre!
Lucy, jeg er nede i vandet!
Eustace!
Jeg er en dreng igen.
Jeg er en dreng!
Eustace! Jeg ser, -
- du har fået stækket vingerne.
Hvor hav og himmel mødes
Hvor bølgerne forsødes
Vandet er sødt.
Det er sødt!
Se! Se!
Aslans land.
Vi må være nær ved det.
Nu er vi jo kommet så langt.
Hvordan føltes det, da Aslan forvandlede dig tilbage?
Uanset hvad jeg gjorde, kunne jeg ikke gøre det selv.
Så kom han hen mod mig.
Det gjorde ondt, men på en god måde.
Som når man trækker en torn ud af foden.
Det var slet ikke så slemt at være en drage.
Jeg var vist bedre til at være drage end til at være dreng.
Undskyld, jeg var sådan et pjok.
Det er helt i orden.
Du var ret god som drage.
Kære venner, så er vi ankommet.
Aslan.
Velkommen, børn. I har klaret det flot.
Virkelig flot.
I har rejst langt, og nu er jeres rejse forbi.
Er det her dit land?
Nej, mit land ligger hinsides.
Er min far i dit land?
Det må du selv finde ud af, min søn.
Men du skal vide, at hvis du fortsætter, -
- vender du aldrig tilbage.
Skal du ikke af sted? - Min far ville næppe ...
... være særlig stolt, hvis jeg forsagede det, han døde for.
Jeg har været alt for optaget af det, jeg blev frarøvet, -
- i stedet for det, jeg blev givet.
Jeg blev givet et kongerige.
Et folk.
Jeg lover at blive en bedre konge.
Det er du allerede.
Børn.
Jeg tror, det er på tide, vi tager hjem, Lu.
Jeg troede, du elskede at være her.
Det gør jeg også.
Men jeg elsker også vores hjem og vores familie.
De har brug for os.
Eders Eminence ...
Så længe jeg kan huske, har jeg drømt om at se jeres land.
Jeg har oplevet mangen et eventyr i denne verden, -
- men intet har dæmpet den længsel.
Jeg ved godt, jeg næppe er værdig, -
- men med jeres tilladelse vil jeg lægge sværdet fra mig -
- til gengæld for den glæde at se jeres land med mine egne øjne.
Mit land er skabt til ædle hjerter som dit, -
- hvor små deres bærere end måtte være.
Eders Majestæt.
Ingen er mere værdig.
Jamen ... - Det er sandt.
Må jeg?
Tja, så lad gå for denne ...
Farvel, Lucy.
Du skal ikke græde.
Jeg forstår det ikke.
Får jeg dig aldrig at se igen? Aldrig nogensinde?
Du er vel nok en mageløs gåde og en sand helt.
Det har været mig en ære at kæmpe sammen med så tapper en kriger -
- og så stor en ven.
Det her får jeg ikke brug for.
Det bliver vores sidste besøg, ikke?
Jo.
I er blevet voksne, min kære.
Ligesom Peter og Susan.
Vil du besøge os i vores verden?
Jeg vil altid holde øje med jer.
Hvordan?
I jeres verden har jeg et andet navn.
I må lære mig at kende under det navn.
Det var derfor, I blev bragt til Narnia.
For ved at lære mig at kende et stykke tid her, -
- vil I bedre kunne kende mig dér.
Vil vi mødes igen?
Ja, kære barn. En skønne dag.
I er det tætteste, jeg har på en familie.
Det gælder også dig, Eustace.
Tak.
Får jeg lov at komme tilbage?
Narnia kan få brug for dig igen.
Eustace?
Eustace!
Hvad laver du deroppe?
Jill Pole -
- er kommet på besøg.
Vi talte ofte om Narnia i de følgende dage.
Og da mine slægtninge rejste, da krigen var forbi ...
... savnede jeg dem af hele mit hjerte ...
... som jeg ved, at alle i Narnia vil savne dem ...
... til tidernes ende.
MORGENVANDRERENS REJSE
[Danish]