Bygger på virkelige hændelser
Det var flot.
Sådan, Dulli.
Hop ind.
Er det fint?
Det er helt fint. Det er bare alle tiders.
Det er den fineste 100 % rene colombianske kokain.
Diskosukker. Rent som nyfalden sne.
Jeg hedder George Jung. Fange nr. 19225004.
Jeg er født i New England. Faktisk Weymouth i Massachusetts.
Det er mig. Og det er min bedste ven, Tunen.
Far havde et vvs-firma.
Han havde tre vogne, ti ansatte og store kontrakter.
Han var min helt.
- Jeg faldt ikke. Må jeg komme med? - Se nu at få sagt farvel til knægten.
Jeg taler med min søn, så længe det passer mig.
Vil du meget gerne med?
Så lad da gå.
Hent dine støvler.
Hvad er der med dig, Bill? Du står for oprydning og frokost!
Det er din opgave at skaffe penge!
Far knoklede, men tjente ikke nok til at stille mor tilfreds.
Hun troede, hun havde giftet sig over sin stand.
Men det var svære tider, og vi var på spanden.
- Hold fingrene fra mig. - Ikke her, mens drengen ser på.
- Vent, mor! - Gå nu hjem, George!
Uanset hvor tit mor rejste bort og ydmygede ham...
... lod han hende altid vende hjem.
Åh, hvor han elskede hende.
Ermine!
Kom her.
- Har du det godt? - Ja.
Davs, George. Så er jeg hjemme.
Kom og giv mig et knus.
Kom nu hen til mor, Georgie.
George! Giv mor et knus.
I ti år puklede far 14 timer om dagen, syv dage om ugen.
- Han tænkte kun på os. - Hvad skal jeg så gøre?
Men pengene slog ikke til.
Han mistede alt, og vi gik fallit.
- Lad os få en portion is. - Nej. Hvad skal vi gøre, far?
Det hele skal nok ordne sig. Jeg finder et andet job.
Det går op og ned her i livet, George.
Når man er oppe, er man ikke tilfreds. Er man nede, tror man, man er færdig.
Men livet går videre. Husk det.
Penge betyder ikke noget, George. Det er bare noget, man tror.
- Sig du det til mor. - Ja, det bliver ikke let.
Far... Bliver jeg fattig? Jeg vil ikke være fattig.
Så bliver du det heller ikke.
Jeg besluttede mig for, at jeg ikke ville leve sådan.
Jeg måtte bare væk fra det hele.
Jeg flyttede til Californien i 1968 sammen med Tunen.
Vi havde 300 $ og en sort TR-3.
Det her var ikke som derhjemme. Det her var paradis.
Vi fik en lejlighed ved stranden.
Det var ikke det helt store, men den havde sin charme.
George...
Kunne I bruge en hånd?
- Californien var vildt fedt. - Hvor er øllene?
Folk var frigjorte og fantasifulde.
De brugte ord som ''bred ymer'', ''kodylt'' og ''stærkt''.
Kvinderne var smukke.
Og de havde alle samme job.
- Jeg er stewardesse. - Jeg er stewardesse.
Ja. På flyene.
Og alle var skæve.
Davs.
Hold da kæft.
- Jeg har regnet den ud. - Hvad?
Vi skal jo bruge penge, men vi gider ikke arbejde.
Dyrk lige det her.
Oregano?
- Det er bras. - Vi sælger det på stranden.
Hvis vi sælger det hele, får vi 100 $. Og ellers kan vi bare ryge det.
- Du er blevet tørret. - Ideen er altså ikke dum.
Jeg kender en, der sælger varen.
Det var Derek Foreal. Byens legende.
Han ejede tre restauranter, to natklubber og nogle vaskerier.
Og så ejede han den første frisørsalon for mænd.
Barbie!
Maria.
Er det din nye fyr? Han er sød.
George.
Tunen.
Davs, Tun. Enchanté, George.
Han er lækker, Barbie. Han ligner jo en Ken-dukke.
Ken og Barbie. Det er jo perfekt.
Smut lige i fem minutter, piger. Jeg vil snakke lidt med fyrene.
Hyg jer.
Ud, alle sammen. Hep, hep.
Afbleg det, Ron. Smukt, Heather.
Hvad kan jeg hjælpe med?
- Vi vil gerne købe noget tjald. - Jeg ved godt, hvad I er ude efter.
- Er I pansere? - Nej.
Hvis I er, så skal I sige det.
Vi er ikke pansere.
- Ligner han en panser? - Nej, faktisk ikke.
I er heldige, at I er Barbies venner.
Hvis I ikke var det...
... ville jeg ikke snakke med jer.
- Hvad fanden er det? - Jeres tjald.
- Det er mere, end vi er ude efter. - Jeg sælger ikke småtterier.
Vi tager det.
Tunen og jeg blev Manhattans tjald-konger.
Jeg tjente langt mere, end hvis jeg havde haft et job.
Jeg vandt mig et ry. Folk kaldte mig Boston George.
Det var fedt.
Det her er livet.
- Hvilket? - Det hele.
Dig. Californien. Stranden. Stedet her.
Her føler jeg mig hjemme. Jeg har det fedt.
- Er du lykkelig? - Ja.
Er du?
Godt.
Se, hvad jeg har fundet.
- Dulli! - George.
- Hvad fanden laver du herude? - Jeg gik bare en tur på stranden.
Og så fik jeg øje på ham her.
Jeg anede ikke, at I boede herude. Jeg skal snart tilbage til skolen.
Det må fejres. Krudter du op?
- Nej, jeg er vind og skæv. - Det er fedt fygræs, ikke?
Ja. Jeg er bare så høj.
Hold kæft, hvor er jeg skæv. Totalt skæv.
Jeg er bare så...
Skæv?
Gid, vi havde sådan noget tjald derhjemme.
Ved I, hvad I kunne tjene på det ude østpå?
- Er du sikker, Kev? - Jeps.
Er I klar over, hvor mange skoler der ligger tæt op ad hinanden?
- U. Mass., Amherst, B.U. - Smith, Hampshire.
Og Holyoke.
Der er 100.000 rige studerende. Og de har ikke en skid at lave.
Jeg har betalt 400 $ for lortetjald.
Barbara flyver ud østpå to gange om ugen.
To poser pr. tur. 25 pund pr. pose.
- Det er 100 pund om ugen. - De kan ikke få så god tjald derude.
Det bliver revet væk, Derek.
Jeg ved ikke...
Du kan få 500 $ pr. pund.
- Det er der ingen, som vil betale. - Jo. Pengene ligger bare og venter.
- Du milde. - Enig.
Hør her...
Du er min makker. Vi deler lige over.
Vi tjener 30.000 $ om ugen.
Det er 15.000 $ til dig hver uge. Lige i lommen.
- Og jeg handler kun med jer? - Ja, kun Barbara og mig.
Den er sikker, Derek.
Jeg ved ikke. Østkysten. Fly. Det gør mig altså paranoid.
Hun er stewardesse. De tjekker ikke hendes bagage.
Farvel.
- Davs, Barbara. - Kevin.
- Barbara. - Kevin.
Jeg skal bruge mere.
Barbara. Jeg skal bruge mere.
Hvad vil du have, jeg skal gøre? Jeg kan ikke komme hver dag.
Folk er helt vilde. Sig det til George.
Vi går glip af de store handler. George skal nok finde på noget.
Tyve, fyrre...
Her er 128.000 $.
Jeg får stådreng bare af at se på dem.
Er det ikke fedt, George?
Er der noget galt, George?
Halvdelen af det er vores. Vi er rige.
Det er ikke nok. Forretningen er skæv.
Vi gør hele arbejdet. Vi er bare mellemmænd.
- Vi må gå direkte til kilden. - Hvad så med Derek?
Derek er vores makker. Det gavner jo også ham.
Hvor finder vi en kilde?
Er der en af jer, der taler spansk?
Nu er det din tur til at bade, Tun.
Viva la Mexico!
Skål.
- Como marihuana? - Hva'?
- Røg? - Tjald?
Hvor finder jeg... tjald? Ved du, hvor vi kan købe tjald?
El fygræs?
Hør, vi leder efter marihuana.
Få tyndet ud i toppen.
- Har du fået noget? - Jeg har ikke spurgt endnu.
Hej, George. Leder I efter tjald?
Vent her.
Santiago. Her er den fyr, jeg snakkede om.
- Er han amerikaner? - Ja.
Davs.
- Jeg hedder George. - Davs.
- Stoler du på ham? - Ja.
- Ramon siger, du vil købe mota. - Det stemmer.
Fjern tæppet.
- Noget i den stil? - Ja, det er fint.
Jeg tager det.
Han siger, han vil have det hele.
Du er en sjov fætter. Hvor meget skal du rigtig bruge?
Det hele. Jeg henter det med fly om en uge.
Nu forhaster du dig lidt. Køb lidt, så kan du altid købe mere.
Jeg skal bruge en hel masse.
Han er for meget.
Han er jo skør. Måske er han fra politiet.
Hør her...
Hvis jeg nu kommer tilbage og stikker dig...
... 50.000 $. Løser det nogle af problemerne?
Hvis du kommer med 50.000 $, så er der ingen problemer.
- Tænk, at vi stjæler et fly. - Pivskid.
- Vi låner det bare. - Rolig nu. Vi har fået gæster.
Af sted. Kom så, Tun.
Held og lykke. Vi ses i ørkenen.
- Nu ved du vel, hvad du gør? - Slap af. Jeg har fløjet med min far.
Starten er ikke noget problem. Det er landingen, der er farlig.
Amerikaneren!
Rart at se dig. Du er til at stole på.
De der 50.000, jeg lovede dig...
Jeg kunne ikke skaffe dem.
Så du får 75.000 i stedet.
- Din slyngel. - Tak.
- George. - Glædelig jul, Derek.
Glædelig jul.
Smukt!
Du er et geni, George. Glædelig jul.
Det er lige til et julekort. Hent mit kamera.
Har du set soveværelset? Det er bare så smukt.
- Har du set det? - Ja.
Hvad synes du? Skal vi købe det?
Vi køber det.
Det var en herlig tid. Vi var som én stor familie.
Vi knoklede og hyggede os. Vi førte et sorgløst liv.
Det var perfekt.
Sikke en pragtfuld, stor ring. Synes du ikke, den er flot, Fred?
Jeg er bare glad for, at George har fundet sig en sød pige.
- George har en udsøgt smag. - Det må være mindst 2 carat.
- Jeg ved det ikke. - Det er mindst 2 carat.
- Få den forsikret, George. - Ja, ja, mor.
Tænk, at du har råd til sådan en ring på en murerløn.
Åh, hold dog kæft, Fred. Han har jo købt den på afdrag.
- Afbedrag. - Hvad ved du om det, din fedtsyl?
Du er så nærig. Han har stadig sin børneopsparing.
Du skal ikke høre på hendes ævl.
- Fortæl din far om afdragsordninger. - På afdrag.
- Vær nu ikke sådan en hængemule. - Jeg er ikke en hængemule.
- Åh nej! Læg hovedet tilbage. - Du milde, Barbara.
Tag min serviet. Jeg får fat i lidt is. Irene, is.
- Skal vi gå? - Ja, lad os det.
- I har ikke fået hovedretten endnu. - Vi må hellere gå.
- Nej, George. - Ring til mor i morgen, George.
Sikke en sød pige.
Er det lutter 100-dollarsedler?
- Er du sikker på, at du har det godt? - Ja, ja.
- Behøver jeg tage med til Chicago? - Ikke, hvis du ikke vil.
Du må undskylde mine forældre.
- De var da meget søde. - Det ved jeg nu ikke.
Men lov mig en ting. Lov mig, at vi ikke ender sådan.
Jeg vil ikke ende som dem.
Vi ender som os.
Har du det bedre nu?
- Jeg elsker dig. - Skynd dig ind, inden de kommer ud.
George Jung, De står anklaget for -
- at være i besiddelse af 660 pund marihuana til videresalg.
- Hvad siger De til anklagen? - Må jeg sige et par ord til retten?
Så vær venlig at rette Dem op!
Ærlig talt, så mener jeg ikke, at jeg har begået noget kriminelt.
Og det er ulogisk og uansvarligt at idømme mig en fængselsstraf.
Hvad er det, jeg har gjort?
Jeg har passeret en fiktiv grænse med en dynge planter.
I siger, jeg er tyv, og jeg er rå, men hjælper I dem, der sultne må gå?
I vil have en, som altid kan stå fast og støtte jer i hver en last.
Men det er ikke mig, babe. Det er ikke mig, babe.
- Er du med? - Ja.
- Wow, det var en spændende tanke. - Tak.
Desværre var det en virkelig grænse, og de medbragte planter var ulovlige.
Så jeg sætter kautionen til 20.000 $.
Næste sag.
George.
Hvad laver du her?
- Jeg ville overraske dig. - Du havde ikke behøvet at komme.
Jeg ville ikke gå glip af det.
Hvad lød dommen på?
Advokaten siger, at han kan få det forhandlet ned til fem år.
Så kommer jeg til at afsone to år.
- To år? - Ja, to år.
Så længe kan jeg ikke vente, George.
Vil du ikke vente på mig? Hvad fanden snakker du om?
Jeg har ikke to år.
Hva'?
Nej...
Alt ændrede sig, da Barbara døde af kræft.
Det gamle slæng skiltes.
Tunen blev i Mexico. Men vi gled alle fra hinanden.
Jeg var stukket af for at passe Barbara, så nu var jeg efterlyst.
Jeg havde ikke set far og mor i et år.
Og jeg savnede dem faktisk.
Davs, mor.
Er du overrasket over at se mig?
Tag støvlerne af.
- Du er solbrændt. - Mexico.
Ja, det har jeg hørt om.
Det gør mig meget ondt med din kæreste.
- Barbara. - Ja. Hun var en sød pige.
Tak.
- Har I fået de penge, jeg har sendt? - Mener du narkopengene?
Ja, jeg har fået dem.
Du godeste...
- Hvad er det, du er ude i? - Rolig, mor.
- George? - Davs, far.
Jeg syntes nok, jeg hørte noget. Hvordan har du det?
Kom indenfor, sønnike.
''Må du altid have vinden i ryggen og solen foran dig.''
''Og må skæbnens vinde løfte dig op, så du kan danse med stjernerne.''
Klarer du dig?
- Jeg er bare lidt ked af det. - Du elskede hende, ikke?
Jo, det gjorde jeg, far.
- Er du vred på mig? - Nej.
- Jo, det kan jeg se på dig. - Jeg er ikke vred.
Jeg fatter bare ikke, hvad du laver. Politiet leder efter dig.
Det ved jeg.
Jeg er god til mit fag.
Jeg er rigtig god til det.
Ved du hvad, George?
Du ville være blevet god til hvad som helst.
George!
Satans!
Jeg havde ikke noget valg.
- Lad være med at se sådan på mig. - Af sted.
Hvad skulle jeg gøre?
- Bare hold kæft! - Skulle jeg være medskyldig?
Tror du ikke, at folk ved, at du er pusher?
Alle ved det. Det er ikke nogen hemmelighed.
Og det falder tilbage på mig.
Jeg føler mig ydmyget, når jeg går på gaden.
Se at komme på ret kurs igen.
Hvad glor De på, mrs. Gracie? Deres søn er ikke for god.
Statsfængslet i Danbury i Connecticut
Stands.
Åbn for celle 3.
Fangen er inde.
Luk celle 3.
Davs, jeg hedder Diego Delgado.
Må jeg spørge om noget, George?
- Hvad sidder du inde for? - Jeg vil ikke tale om det.
Kom nu, George. Vi må kunne stole på hinanden.
- Jeg er ikke meget for småsnak. - Heller ikke jeg.
Der er for meget bla-bla-bla.
Men vi er cellekammerater. Vi må jo tale med hinanden.
Jeg har stjålet biler. Biltyveri.
Mord.
Mord?
Hvad har du der, Diego?
Ikke noget. Bare et lille projekt.
Hvad er det for et projekt?
Det er lige meget. Tænk ikke på det.
Du sagde, at vi skulle fortælle hinanden alt.
Vi har hver vores hemmeligheder.
Det er en stor dag for mig i dag.
Om ni måneder sidder jeg i Medellin og drikker champagne.
Om ni måneder er jeg fri.
Det glæder mig at høre.
- Hvor lang tid har du tilbage? - Lad mig nu se...
26 måneder.
26 måneder?
For mord?
Jeg vil gerne møde din advokat.
- Jeg må bare ud herfra, Diego. - Der er kun to måder at slippe ud på.
Den ene er at flygte.
Og den anden?
- Nå, lad os slå op i bøgerne. - Rend mig røven!
- Vi slår ikke op i en skid. - Du er fængselsdirektørens slave.
- Du vil bare have strafnedsættelse. - Ja, hvorfor ikke?
Jeg vil ud herfra i en fart.
Og for at jeg kan slippe ud, skal I bestå jeres eksamen.
Men du er uduelig. Glem det.
Vi ses i badet.
I kan tage eksamen og få et godt job udenfor.
- Jeg sidder inde på livstid. - Ingen giver kriminelle et job.
Så lad os lære noget kriminelt.
Lad os lave en aftale.
Halvdelen af tiden fortæller jeg jer om George Washington, -
- den anden halvdel lærer jeg jer at smugle narko.
- Det ved du ikke en skid om. - Ikke det?
Jeg blev anholdt i Chicago med 660 pund tjald.
- Hvor fik du alt det tjald fra? - Jeg fløj det ind fra Mexico.
Er det så en aftale?
Du, George... George.
Hvad nu?
Jeg hørte det, du sagde om at smugle narko i dag.
Jeg har aldrig troet på, at du var morder.
- Jeg vidste, at du var magico. - Jeg er træt. Sov nu.
Jeg er magico derhjemme. Jeg har mine drømme og ambitioner.
Jeg har store planer. Har du drømme, George?
Jeg kan jo ikke få lov at sove.
Du har en drøm. Måske kan du realisere den.
Men du klokkede i det. Og hvorfor?
- Fordi jeg blev fanget. - Nej.
Fordi du drømmer den forkerte drøm.
George...
Hvad ved du om kokain?
- Hvad slags fly har du? - Cessna'er til fire passagerer.
Fire passagerer...
Så hvor mange kilo kan vi laste dem med?
Måske...
Danbury var ikke et fængsel, men en forbryderskole.
Jeg var magister i marihuana og rejste som doktor i kokain.
Og efter 16 måneder var jeg atter en fri mand.
Nå, ikke helt fri.
Jeg skulle bo hos mine forældre og få mig et job.
Må jeg tale med Diego Delgado? Det er George.
- Nå, er du så sluppet ud? - Ja.
- Tillykke. Jeg har ventet på dig. - Hvordan går det?
Alt ser fint ud hernede.
- Skal vi bruge et fly eller hvad? - Du skal ned og hilse på folk.
Vi foretager en smugling for dem, og så kan vi tale om fly.
- Jeg kan ikke rejse nu, Diego. - Den er dejlig kold.
Jeg må ikke forlade staten.
- Du er hjemme, inden de ved af det. - Jeg er lige blevet løsladt.
Er du med eller ej?
- Davs, min ven. Hvordan går det? - Fint.
Så siger vi 15 kg.
Vi får 100.000 $, når den er leveret.
Lad os lige gennemgå detaljerne.
Hvilke detaljer?
Jeg lægger kokainen i hulrummet og går gennem tolden. Færdig.
- Er der tøj i kufferterne? - Hva'?
Tøj? I kufferten.
Godt, spørg bare.
Og hvis tøj? Dit tøj?
Hvad fanden er nu det? Skulle jeg herned for at tale om tøj?
Jeg betror ikke hvem som helst koka til en værdi af 600.000.
- Det er skide 15 kg! - Rolig, mine herrer.
Lad os nu ikke være ubehøvlede.
Slap af, Cesar. Lad mig føre ordet.
- Det er bare i orden. - Cesar er bare grundig.
Andet er det ikke.
Godt.
Men husk, at jeg er med på turen, mr. Jung.
Jeg holder øje med dig.
Når man smugler stoffer, gælder det om at bevare roen.
Jeg tænker på noget rart.
En fed fest. En personlig sejr. At gå i seng med en pige.
Jeg ser mig selv i den situation. En form for meditation.
Man skal se alle detaljerne for sig.
Det gælder om ikke at tænke på, at man ryger i fængsel i årevis, -
- hvis de finder 15 kg kokain i ens kufferter.
- Har du haft en god tur? - Tjah, ganske god.
- Ferie? - Ja.
- En enkelt dags ferie? - Ja, det var min brors bryllup.
Det var en smuk vielse.
- Vær venlig at lukke kufferterne op. - Gerne.
- Hvis tøj er det? - Mit.
Og de her?
Gamle vaner er svære at bryde med.
Luk den.
Prøvetiden var forbi. Nu skulle der gang i butikken.
Rutefly var ikke længere løsningen. Vi skulle have fat i en pilot.
Jeg tanker op på Bahamas på fredag og flyver så videre til Medellin.
Fortsæt.
Vi henter lasten, tanker op på Bahamas og flyver tilbage søndag.
Hvorfor snakker du?
- Hvad? - Du er ikke pilot eller distributør.
Du har bare præsenteret os for mr. Stevens.
Du er heldig at få dine procenter.
Javel. Hvor meget?
Chefen betaler 10.000 pr. kilo til hver af jer.
Tre millioner. Sådan er det.
Jeg vil have to.
- En million til hver lyder bedre. - Niks.
Jeg tager hele risikoen. Og det er mit fly.
I laver ikke en skid.
- Er du med på den? - Ja.
Hvorfor satan skal vi dele med de skide amerikanere?
Ud med dig!
Har du billeder af dine børn? Jeg vil se dem.
Jeg skal vide, hvor de går i skole. Jeg betror dig jo en formue.
Udmærket.
Mr. Stevens.
Husk billederne.
George.
Kom herud, George.
George.
Kom lige her. Hvad er der i vejen?
Ud over at vi skal smugle 300 kg og kun får en skide klatskilling?
- En million dollars er da godt. - Håndører. De tager røven på os.
For dem er det en lille handel.
Hør, gider du gøre mig en tjeneste?
Tjenesten bestod i at afhente 50 kg kokain.
Det var ikke en lille tjeneste. Som at låne en smøg, for eksempel.
Nå, men jeg havde jo alligevel ikke andet at lave den dag.
Davs. Jeg er Diegos ven.
- Hvor er Diego? - Aner det ikke. Han har sendt mig.
Nå, det forklarer jo det hele.
- Luk munden op, George. - Rend mig i røven.
Luk munden op.
Hør så efter. Hører du efter?
Jeg har ligget inde med 50 kg i tre uger. Det er noget lort.
Sig, at han skal betale på fredag. Kan du klare det?
- Det tror jeg nok. - Tror du det?
Må jeg tale med George?
- Der er telefon. - Tak, mor.
- George? - Davs, Diego. Hvordan går det?
Hvor er du?
Jeg er i Colombia, du.
Jeg vil ellers gerne tale med dig. Og det vil nogle af dine venner også.
Jeg kan ikke lige rejse herfra.
Du må selv klare det. Jeg sidder i spjældet.
Hva'?
Hollywood Tre dage senere
Jeg tjekker lige renhedsgraden. Ren kokain smelter ved 80-85¤.
Blandingsstofferne smelter ved 40¤.
Et kvalitetsprodukt smelter ved omkring 60¤.
55¤. Fint.
60¤. Sådan.
65¤.
Hold da kæft. 70¤.
75¤. 80¤.
85¤.
- Hvor har I det fra? - Colombia.
- Må jeg snuppe en bane? - Ja, værsgo.
Lad os dog snuppe en hver.
- Hvad sagde jeg, Derek? - Hvad skal jeg stille op med det?
Sælge det.
Her har jeg ikke set dig i to år, og så dukker du op med 50 kg kokain.
- Sælg det nu bare, for fanden. - Det vil jo tage mig et helt år.
Jeg kan ikke mærke mit ansigt.
Jeg kan røre ved det, men det er helt følelsesløst.
36 timer!
- Tænk, at vi fik solgt det hele. - Du undervurderede markedet.
Det tager længere at tælle pengene, end det gjorde at sælge det.
Miamis lufthavn Yderligere tre dage senere
- Goddag, mr. George. - Davs, gutter.
Her er 1,35 million.
Hvor vil I tælle dem?
- På flyet. - Hvilket fly?
Tak. Hvad fanden har du gang i? Sidder du ikke i spjældet?
Pablo trak lidt i trådene. Pas på, hvad du siger her.
Du bliver aflyttet overalt. Et forkert ord og...
Du er ikke i USA mere. Her betyder menneskeliv intet.
Jeg skal nok holde kæft.
Hvem er din forbindelse i Californien?
- En ven. - Hvem?
- Jeg siger ikke mere. - Vi kan tale om det senere.
Det er Pablo.
El Padrino var selveste Pablo Escobar.
Og for dem af jer, der ikke har fulgt med de sidste 20 år, -
- så var han den store kanon. El Magico.
Han vil tale med dig nu. Ikke dig.
- Hvad? Det må være en fejl. - Det er ikke nogen fejl.
Señor Escobar vil kun tale med señor Jung. Du kan vente her.
- Hvad nu? - Gå du bare.
- Øjeblik.
- Jeg går ikke derhen alene. - Jo.
Señor Escobar vil kun tale med dig. Gå.
- Denne vej. - Ja, ja.
Så skide være med det.
Det er så dig, -
- der kan tage 50 kg og omsætte dem på én dag.
Det var faktisk tre dage.
Goddag, mr. George.
- Velkommen til Colombia. - Mange tak.
Han var en modig mand.
- En stikker? - Ja.
Han kunne være stukket af, -
- men så ville hans kone, børn, forældre og venner være døde.
- Noget for noget. - Jeg er helt med.
Tak, fordi De inviterede mig herned til Deres smukke land.
Smukt, ja, men fattigt.
Kaffe og bananer er vores største eksportvarer. Og så mota.
Men nu er vi ved at blive løbet over ende af de rådne kommunister.
- Men lad os tale om kokainen. - Ja.
Jeg skal finde en amerikaner, som jeg kan stole på.
- En med ære, intelligens... - En fyr med nosser.
Ja, også med nosser.
Jeg kan gøre meget for Dem.
Jeg kan fragte kokainen herfra og til USA.
- Jeg har både piloter og fly. - Fint.
Men hvad skal det koste?
Jeg skal lige tale med Diego, men jeg vil tro... 10.000 pr. kilo.
Hvor meget kan I fragte?
Ja, det er jo igen noget, jeg må drøfte med min makker, men...
Små 300 kg. Så det er tre millioner.
Alt det forstår jeg godt. Vær rar at tage de der af.
Der er for meget ballade med Diego. Biltyverier. Hans fængselsophold.
Det er for meget bøvl.
De 50 kg kunne have voldt problemer. Jeg bryder mig ikke om problemer.
Jeg forstår.
Med al respekt, El Padroni, så er Diego min makker.
Jeg forhandler ikke uden om. Jeg indgår ikke aftaler uden ham.
- Og det er du sikker på? - Ja.
Det er i orden. Lad os ikke tale mere om det.
Vi har meget andet at tale om.
- Hva' så, gamle dreng? - Padrino...
Kan du ikke hilse ordentligt?
Jeg har truffet en beslutning. Vi går straks i gang med handlen.
Kokainen ramte USA som en atombombe.
Det begyndte i Hollywood. Og snart tog alle coke.
Alle.
Det var os, der skabte markedet. Hvis du sniffede kokain i 80'erne, -
- så er der 85 % chance for, at det var vores.
- Der er tre millioner. Jeg har talt. - Der er kun 2,5.
Lad os bare sige tre.
- Så mangler der en halv million. - Jeg gider ikke tælle dem igen.
Så vej dem. 60 pund er tre millioner. 50 pund er 2,5.
Jeg vil skide på det. Hvor skal jeg gemme dem?
I det bageste soveværelse.
- Der er ikke plads. - Så prøv skabet.
Vi skal bruge en større båd.
Colombianerne anbefalede Noriegas bank i Panama City.
Eneste alternativ var at hvidvaske dem i USA og miste 60 %.
- Og kun beholde 40 % selv? Niks. - Tillykke, mine herrer.
Selv Pablo havde sine penge der. Hvem skulle kunne røre os nu?
Jeg giver Dem 30 millioner, og så får jeg en lille bog.
- Jeg er gift! - Ja, jeg ved det.
Du er en heldig fyr. Jeg er stolt af dig.
Davs.
Kender jeg dig?
Det tvivler jeg på.
- Hvorfor smiler du? - Hvorfor smiler du selv?
Det ved jeg ikke.
- Jeg hedder George. - Det ved jeg godt. Amerikaneren.
Nå, du har truffet min forlovede Mirtha.
Augusto vil tale med dig... Augusto vil tale med dig.
- Om lidt. - Undskyld mig.
- Rart at træffe dig. - I lige måde.
George. Kom og få en drink.
Kan I huske mr. George?
Tillykke med erobringen af Vestkysten.
- Kan vi blive større? - Ja, der er uanede muligheder.
Hvis musikerne begynder at tage det, gør alle det.
Diego. Vi sad netop og talte om Georges Vestkyst-eventyr.
- Ja, Georges mystiske ven. - Hvornår får vi ham at se?
Det gør I aldrig. George holder ham skjult for os.
Han møder alle her. Han taler med Pablo.
Men han holder sin forbindelse skjult. Selv fra sin bror.
- Vi er jo sammen. - Der er nok til os alle.
El Padroni er tilfreds med ordningen.
Tror I ikke det?
Undskyld mig.
Smut bare.
Det er en alvorlig sag at ødelægge et colombiansk ægteskab.
Mange blev rasende. Men jeg var ligeglad.
Jeg var Escobars mand. Mig kunne de ikke røre.
Mirtha blev min partner. Smuk og lidenskabelig.
Hun kunne feste som en mand og elske som en kvinde.
Men i kartellets øjne ville jeg altid bare være ''gringo''.
Det kunne Mirtha ændre på med sit ja.
Ja.
Og ja.
Vi havde verden ved nosserne. Vi var unge, rige og forelskede.
Intet kunne stoppe os. Det var alle tiders.
Du milde!
- Hold op. Du er gravid, for fanden. - Lad nu være at hykle.
- Jeg er jo holdt op med at ryge. - Læg det væk. Mine forældre er her.
- Er her ikke smukt? - Det er jo enormt.
- Nej, se den kommode. - Ja, er den ikke pragtfuld?
- Sådan en må jo koste en formue. - Det er et arvestykke.
- De er ikke billige. - Mirthas familie er velhavende.
- Kan du li' det? - Ja.
- Lad mig vise dig resten af huset. - George siger, I har jacuzzi.
En cocktail?
Jeg har en importvirksomhed nede i Miami.
Det går strygende. Og så har jeg mine investeringer.
Skån mig for det fis, George. Lad os ikke spilde tiden med det.
Du er jo min lille dreng.
Du ville springe ud fra et bjerg, hvis nogen sagde, at du ikke turde.
Og du har ikke ændret dig, vel?
Jeg ved, hvad du går og laver. Ikke det hele, men i store træk.
Og jeg er ligeglad. Jeg bryder mig ikke om det.
Det er ikke det liv, jeg ville have valgt til dig.
Men det er dit liv. Det har intet med mig at gøre.
- Jeg kunne jo ikke stoppe dig, vel? - Næppe.
Godt.
Du har familie. Bare du er lykkelig.
Det er rart at eje pæne ting, George.
Er du lykkelig?
Ja, lige nu er jeg lykkelig, far.
Tre år? Har vi ikke været partnere i tre år?
Har hun hilst på din forbindelse?
- Hold kæft. De kommer lige straks. - Jeg er vred på dig.
Du tager ikke mig med til Californien, men du tager den skide kælling med.
- Det var os to, der startede det her. - Hvorfor vil du så gerne møde ham?
For princippets skyld. For min sjælefreds skyld.
- Du driver mig fandeme til vanvid. - Driver jeg dig til vanvid?
Du driver mig til vanvid. Hvad er der blevet af vores drøm?
Gå ind med dig.
Jeg har givet dig alt. Men hvad giver du mig, George?
- Hvad giver du mig? - Er der problemer?
Slet ikke, amigo. Alle pengene er her, ikke?
Hent nøglerne, så kommer vi efter dem senere.
Vi tæller pengene senere.
- Du gør mig til grin, George. - Hvad er der galt?
Her får jeg dig ind i kredsen, og så slår du mig i ansigtet.
- Ikke nu, Diego? - Er der problemer?
Hør nu her. Alt er i orden. Tag nøglerne og gå.
Satans...
Alt er i orden.
Der er ikke sket noget. Ingen behøver at få noget at vide.
Diego, fortæl de herrer, hvor kokainen er.
Nu!
Nu har vi et fælles problem.
- Rart at gøre forretninger med jer. - Af sted.
Derek Foreal.
- Hva'? - Derek Foreal, for fanden.
Svaret på dine drømme. Er du nu tilfreds?
Derek.
Derek Foreal. Diego Delgado.
Hvor er jeg glad for at se jer. Du er jo lige ved at sprænges.
- Ja, det er jeg. - Jeg snakker lige med din kone.
Sig, hun ikke skal drikke for meget. Godt at se dig.
- Hvor er Diego? - Ikke her.
Hvor er han så? Og hvem er ham Norman Cay?
Alle snakker om ham. Kender du ham?
Det er ikke en fyr. Norman's Cay er en ø i Bahamas.
Der skal være utrolig smukt. Diego har bygget hus der.
Han har købt et hotel, en marina og en flyveplads.
- Han flyver sendinger ud derfra. - Hva'?
Jack Stevens og andre har allerede meget travlt.
Davs, Derek. Det er George.
Går jeg med læbestift? Skal jeg tages i røven, vil jeg gerne se pæn ud.
Det er en sag mellem dig og Diego.
- Jeg fik dig ind... Øjeblik. - Godt nytår.
Er det her takken, du giver mig?
Det er jo ikke noget personligt. Det er ren forretning.
- Jeg må smutte. - Derek...
Hvad er der i vejen?
- Hvad? - Ikke noget. Godt nytår.
Velkommen, min ven.
- Det er længe siden. - Rør mig ikke.
Rart at se dig igen, kære bror.
Vi er ikke brødre mere, Diego.
Hvorfor siger du det? Selvfølgelig er vi brødre.
- Du har taget røven på mig. - Nej, jeg har ej.
- Jo. Du har snydt mig. - Jeg? Nej.
Aldrig, George. Aldrig.
Jeg har talt med Derek.
Måske har du ret.
Måske har jeg forrådt dig... en smule.
Jeg har hugget din californiske ven. Og hvad så?
Hvem præsenterede dig for Escobar? Jeg.
Hvem præsenterede dig for din colombianske kone?
Hvem beskyttede dig, da Cesar ville skære halsen over på dig?
Jeg.
Hvem har hjulpet dig til at tjene millioner af dollars? Jeg.
Og hvad er takken?
Dette.
Beskyldninger.
Jeg har altid givet dig alt, George.
Men...
... nu er det slut.
Det her er min drøm. Rejs hjem med dig.
Rejs hjem. Vend tilbage til dit latterlige liv.
Du kan småpushe til din familie...
Du er færdig. Så lad være med at hidse dig op.
Vi er brødre.
Næste gang er den fandeme ladt.
Farvel.
- Hils din smukke kone fra mig. - Gerne.
Godmorgen.
- Hold da op... - Tag det roligt.
- Som du ser ud. - Det betyder ikke noget.
Det er forbi. Jeg er ude af foretagendet.
Det er helt forbi. Og jeg vender ikke tilbage.
Nu gælder det bare dig og mig. Og den lille.
Intet andet betyder noget.
Du...
Til helvede med det hele.
Til helvede med dem.
- Til helvede med dem. - Kom.
Jeg gjorde det. Jeg trak mig helt ud af den branche.
Og hvorfor ikke?
Jeg var sluppet af sted med mine 60 millioner dollars.
Nå, ''slap væk'' er så meget sagt.
- Kom nu, George. Fødslen er i gang! - Jeg er på vej!
Skynd dig, George!
- Kom nu. - Ja, ja, ja.
George!
Jeg kommer nu.
Der skete noget med mig, da jeg så min datter blive født.
Jeg har aldrig troet på religiøse oplevelser.
Og jeg brød mig ikke om børn.
Men da Kristina Sunshine Jung blev født, skete der noget med mig.
Jeg vidste, hvad formålet med mit liv var.
Det var mit livs bedste oplevelse...
... som straks blev fulgt af mit livs værste oplevelse.
- Han har vist fået et hjertetilfælde. - George!
Alt efter kropsvægt kan man tåle at indtage højst 1,5 gram kokain.
Jeg tog fem gram kokain om dagen.
Engang sniffede jeg ti gram. Jeg kunne åbenbart tåle en del.
Jeg skal ikke sidde og prædike. Du bestemmer jo selv over dit liv.
Men tag den med ro. Hold dig i live.
Du har en lille datter nu.
En datter...
Jeg tog mig i nakken.
Jeg hverken drak eller sniffede. Pinligt ædru.
Mit liv drejede sig kun om Kristina. Om at være noget for hende.
Jeg ville være en god far, ligesom min far var for mig.
Da jeg havde været ædru i fem år, trængte Mirtha til lidt sjov.
Hun fejrede min 38 års fødselsdag med en fest for gamle venner.
Tillykke, George.
- Mirtha har inviteret mig. - Ja, det sagde hun.
Jeg er ked af det, der er sket. Du havde ret. Jeg tog røven på dig.
- Nu har Diego taget røven på mig. - Ja, det har jeg hørt.
Jeg mistede overblikket.
Jeg glemte, hvem der var mine rigtige venner.
Til helvede med det. Det hører fortiden til.
Jeg er jo ude af branchen, så lad os komme videre.
- Rart at se dig, Derek. - I lige måde.
- Lad os få en drink. - Hvem er din frisør?
Lad os ha' det sjov, sløve røvhuller!
Er det Mirtha? Hvad vejer hun? 36 kg?
Ja, deromkring. Kom.
Stands!
Tjenere.
Jeg er fandeme den eneste, der er blevet knaldet af tjenere.
Jeg aner ikke, hvorfor FBI valgte at slå til netop den aften.
Måske skyldtes det alle mine Porscher og Maseratier.
Måske de colombianske gæster. Eller kokainbuffeten.
De ventede på, at jeg gokkede i det. Og det gjorde jeg.
- Hvad er det? - Din erklæring om, at det var dit.
Kokainen var til eget brug. Ingen andre anede, at det var der.
Min datter skal tilbage fra plejefamilien. Nu.
Min kone og datter skal sendes væk.
Jeg skriver under, når jeg ved, at de er i sikkerhed.
Gør det.
- Der er lige én ting til. - Hvad?
- Skaf mig en nævefuld bajere. - Troede du!
Jeg ville ikke i fængsel igen.
Jeg skrev under og stillede kautionen.
Så var jeg igen på flugt.
- Davs, far. - Davs, George.
- Din søn er her, Ermine. - Han er ikke velkommen her.
- Mor... - Du vover på at komme indenfor.
Du er ikke min søn mere. Jeg har ikke nogen søn mere.
Hun er vred, George. Det er jo blevet blæst op i nyhederne.
Jeg ville bare fortælle jer... at jeg rejser væk.
- Møder du ikke op til retssagen? - Nej.
Så ses vi aldrig mere, vel?
Det håber jeg da, at vi gør.
Også jeg.
- Jeg må smutte nu, far. - Pas godt på dig selv.
Må jeg præsentere señor Rodriguez. Han er bankens direktør.
Der er desværre opstået et problem.
Bankerne er blevet nationaliseret.
Deres formue er blevet konfiskeret af den panamanske stat.
Om forladelse. De burde have fået besked fra banken.
Det må De meget undskylde.
Hvad skal vi nu gøre?
- Hvor skal vi få penge fra? - Mirtha...
- Jeg kan arbejde for Augusto. - Svar på spørgsmålet, for helvede!
Hvad skal vi leve af?
- Ikke her, mens hun hører på. - Hold op med dit fis.
Gør et eller andet.
Det skal nok ordne sig, min pige.
Hvad er det, der sker?
Jeg ved det ikke.
- Går I nu fra hinanden? - Nej, det må du ikke sige.
Jeg elsker din mor.
Men hun er meget vred lige nu.
Og du er mit et og alt.
Kan jeg leve uden mit et og alt?
Det håber jeg ikke.
- Pas på. Panserne er lige bag os. - Kør nu bare.
Hvad fanden er det med dig?
Vi er flade.
Og du er en forbandet spion.
Du skal altid spionere og kritisere.
Alle griner ad dig, din svans.
Du lod Diego tage dig i røven.
Måske kunne du li' det, din bøsserøv. Jeg tror, du er bøsse.
Måske knepper du ham. Mig knepper du ikke mere.
Hvorfor? Hvorfor knepper du mig ikke mere?
- Hvorfor knepper du mig ikke mere? - Mirtha!
Du skal aldrig røre mig mere. Aldrig nogensinde, røvhul.
Fingrene væk!
Han er på flugt, den skide kokainpusher.
Han har et kilo i bagagerummet.
Smid svinet i spjældet!
Tre år senere
Jeg vil skilles, George.
Jeg får forældremyndigheden over Kristina.
Og når du bliver løsladt i næste uge, skal du betale børnepenge. Basta.
Jeg har fundet en anden.
Du er nok ligeglad, men jeg syntes, du skulle vide det.
Sig dog noget.
Hvad skal jeg sige?
Jeg sidder i fængsel.
- Du har jo selv fået mig buret inde. - Jeg vidste, du ville sige det.
Du tænker kun på dig selv.
Hils på din far. Gå hen og hils på ham. Nu.
Davs, lille skat.
Jeg troede ikke, du kunne leve uden dit ét og alt.
Jeg tænkte kun på én ting, mens jeg sad inde.
Kun én ting. Min lille pige.
Jeg måtte have mit ét og alt tilbage.
Farvel.
- Davs, lille skat. - Hvad laver du her?
Jeg er lige blevet løsladt, så jeg ville bare se dig igen.
- Hvordan går det? - Du kan ikke bare dukke op, George.
- Kald mig dog far. - Det har jeg ikke lyst til.
- Lad mig være. - Vent lidt, Kristina...
Jeg er ked af det. Jeg vil gerne gøre det godt igen.
Hvad er det, du vil?
Jeg vil være din far igen. Jeg vil gerne følges med dig.
Jeg vil gøre det hele godt igen.
Hvis du kunne rejse, hvorhen du ville, hvor ville du så tage hen?
Kristina og jeg begyndte at følges til og fra skole hver dag.
- Californien. - Du kan rejse over hele verden.
Indien. Tibet. Israel. Frankrig. Hvor som helst.
- Ville du stadig vælge Californien? - Ja.
Davs, mor.
Smut ind med dig.
Farvel, far. Vi ses i morgen.
Hej, mor.
- Jeg går ind og laver lektier. - Jeg kommer ind om lidt.
Hvad er du ude efter?
En våbenhvile. Jeg vil ikke skændes med dig mere.
Vi må da kunne enes.
Opføre os ordentligt.
- Du ved, Kristina og jeg mødes. - Ja, det har hun sagt.
Du følger hende i skole.
Jeg har tænkt over noget...
Jeg elsker hende. Det ved du.
Jeg vil gerne have hende en tid.
Jeg har ikke set hende så længe.
Jeg vil gerne være sammen med hende.
Jeg har ikke set en dollar fra dig. Du har intet sendt mig.
Hverken børnepenge eller hustrubidrag.
Hvis du begynder at hjælpe os, så kan vi se, hvad der sker.
Godt. Det var bare det, jeg ville sige.
- Pas godt på dig selv. - I lige måde.
George.
Klarer du dig?
Ja.
Davs, Derek. Det er George.
Jeg vil samle et team. Kender du nogen?
Det er en opgave for fire mand. To på jorden, to i luften.
Hvem er andenpilot?
Det er jeg.
Vi sørger for flyet. Vi flyver, hvorhen du vil.
Du udpeger afhentningsstedet. Og du betaler os.
Du påtager dig også hele ansvaret.
Vi tager 65 % af transportudgifterne. Plus vores øvrige udgifter.
Det er ikke noget, vi handler om. Hvis du er med, kan vi snakke videre.
- Hvis ikke, så bare glem det. - Det lyder helt fint.
Jeg vil hilse på alle de andre.
De sidder der ved bordet. Kom.
Mine herrer, det her er George.
- Georgie! - Dulli!
Hold da kæft. Det er længe siden.
Du ser godt ud. Jeg har kendt ham i 30 år.
Sid ned. Jeg hørte, at du var blevet gift.
- Ved du hvad, skat? - Hvad?
- Jeg har tænkt på at rejse lidt væk. - Hvor skal du hen?
- Måske til Californien. - Du lyver.
Jeg vil se, hvordan der er derude.
Jeg skal lige ordne nogle ting, men hvad med torsdag?
Efter skoletid. Lad mig tale med mor.
- Pak du bare dine ting. - Men jeg skal jo i skole.
Det ved jeg godt. Men de har også skoler i Californien.
Kl. 15 på torsdag. Hos din mor.
- Det er en aftale. - Jeg tror ikke på det.
- På spejderære. - Sværg ved mit liv.
Jeg sværger ved dit liv.
Sådan!
Det var flot. Sådan, Dulli.
Hop ind.
- Er det fint? - Ja.
Det er helt fint. Det er bare alle tiders.
Det er den fineste 100 % rene colombianske kokain.
Diskosukker. Rent som nyfalden sne.
Det var fandeme godt.
- Du har reddet mit liv, Dulli. - Sludder.
Det gælder jer alle.
Jeg er i mit gavmilde lune i dag, så I får lønforhøjelse.
- Lønforhøjelse? - I stedet for 10 %, får I 15.
15 %? Det er 200.000 ekstra.
Til helvede med det. Det her er min sidste sending.
Nu rejser jeg til Californien og begynder på en frisk med min datter.
- Skål. - Skål, George.
Skal vi have en omgang mere? Jeg skal lige på lokum.
Jeg føler mig som et lille barn.
Hvad nu?
Jeg har det skidt med det.
Også jeg.
Ja, men sket er sket. Lad os nu ikke sidde og flæbe.
Ved du, hvad jeg kom i tanker om?
Dengang vi fløj til Mexico. Kan du huske den rådne landingsbane?
Forrykt.
Du er blevet dygtigere.
Hvad sker der? Hvad skal de hængemuler til?
Hvor fanden er min kniv?
Bare kom i gang.
Jeg blev knaldet.
Lokket i en fælde af FBI og DEA. Men det rørte mig ikke.
Det rørte mig ikke, at Kevin Dulli og Derek Foreal havde narret mig.
En dom på 60 år i Otisville. Det rørte mig ikke.
Men jeg havde brudt et løfte.
Jeg havde mistet alt det, som jeg elskede allerhøjest.
Davs, George.
Hvad så?
- Klarer du dig? - Det går.
Fandens også.
- Hvad så? - Dårlige nyheder.
Jeg ville have dig på udgang, men det fik din mor ødelagt.
Hun sagde, at det bare ville ophidse ham.
Det ser ikke godt ud.
Hvordan har han det?
Ikke alt for godt. Han er hjemme i øjeblikket.
Men der er vist ikke noget at gøre. Det er et spørgsmål om tid.
Jeg har skaffet en båndoptager.
Han vil nok gerne høre din stemme, hvis du vil sige noget til ham.
Du får fem minutter.
Davs, far.
Jeg kan huske dengang, da jeg var en lille meter høj...
... og vejede knap 30 kg. Jeg var stolt af at være din søn.
Jeg husker, når jeg kom med på arbejde om lørdagen.
Vi sad i din store grønne lastbil.
I mine øjne var det den største lastbil i verden.
Det var vigtige opgaver, vi løste.
Hvis det ikke var for os, så ville folk fryse ihjel.
Du var den stærkeste mand i verden.
Kan du huske de smalfilm, hvor mor ligner Loretta Young?
Vi spiste is og spillede bold. Min ven Tunen.
Så rejste jeg til Californien og vendte hjem med FBI i hælene.
Da FBI-agenten knælede for at give mig støvler på, sagde du...
Der hører du hjemme, dit svin. For fødderne af Georgie.
Den var god, far. Det var godt sagt.
Kan du huske det?
Og da du sagde, penge ikke betød noget?
Tjah, du gamle...
Nu er jeg blevet 42 år, og jeg har endelig indset, -
- hvad det var, du mente... dengang for længe siden.
Nu forstår jeg det endelig.
Du er bare alle tiders, far.
Jeg ville bare ønske, at vi kunne være sammen igen.
Nå...
''Må du altid have vinden i ryggen og solen foran dig.''
''Må skæbnens vinde løfte dig op, så du kan danse med stjernerne. ''
Jeg elsker dig, far. Kærlig hilsen, George.
George. Du har besøg.
Davs, lille skat.
Davs, far.
Hvor er du blevet stor.
- Din far er en narrøv. - Nej.
Kom.
Du er mit livs ét og alt.
- Sværger du på det? - Ja, jeg gør.
Jeg sværger på det. Jeg elsker dig, Kristina.
Du er den eneste, der har betydet noget for mig.
Jeg elsker dig.
Kom.
Fortæl mig om dit liv.
- Hvad vil du vide? - Det hele.
- Går du i skole? - Nogle gange.
Du minder om din gamle far.
Kom så, George. Det er ved at blive mørkt nu.
Kom nu.
Af sted.
- Jeg har en gæst. - Nej, ikke i dag, George.
Jeg vil gerne sætte hende på gæstelisten til i morgen.
Min datter. Hun besøger mig i morgen.
Var det så det hele værd?
Hold kæft!
Mit liv er helt forandret.
Jeg er glemt af alle og bare efterladt ude i kulden.
Jeg har haft mine store øjeblikke.
Livet glider de fleste af hænde, mens de lægger store planer for det.
Gennem mit liv har jeg efterladt stumper af mit hjerte overalt.
Og nu har jeg helt mistet det. Men jeg tvinger et smil frem.
Mine ambitioner oversteg mine evner.
Der er ikke flere hvide heste eller skønne kvinder i mit liv.
George Jung afsoner i Otisville indtil 2015.
Kristina Sunshine Jung har endnu ikke besøgt sin far.