Hvad skal jeg gøre med det her, Deres Excellence?
Ja.
Jeg valgte det til Daria Alexandrovna og børnene.
Bonjour, Lili.
Bonjour, Grisha.
Vasya.
Hvem skal med til Grand-maman?
Mig! Mig!
Kom så, mine små kyllinger.
Opfør dig pænt i dag. Jeg må af sted.
Læs kapitlet omhyggeligt.
Jeg tester dig.
Læs det to gange.
Åh, Stiva.
Tante Dolly fandt en besked fra guvernanten.
Ja?
Stiva vil at jeg kommer til Moskva og overtaler Dolly til at tilgive ham.
Skal jeg undvære min hustru, så hans utroskab kan tilgives?
Jeg kan ikke undskylde ham blot fordi han er din bror.
Det er jo også for Dollys skyld.
Fire møder i dag.
Verden venter på mig.
Der er aldrig tid til at kigge på dine øvelser.
Serozha klarer sig meget fint, Deres Excellence.
Hvem har givet dig den trøje på?
Det er lige meget. Jeg kommer og hører dig læse.
I morgen, måske.
Tak, Lukich. Måske i morgen.
Nej. Nej, ikke i morgen.
Tak, Deres Excellence.
Kom så.
Alexei, mener du, at ni år med mand og børn
tæller for nul imod en passion?
Nej. Jamen så.
Men synd betaler sig ikke.
Men hvorfor?
Fordi det er der, tante Dolly bor.
- Men hvorfor? - Jeg har jo sagt det, Serozha.
Hun har det ikke godt. Jeg må se til hende.
Men hvorfor, Mama?
Få ikke Mama til at græde.
Jeg er snart tilbage, og jeg tager gaver med.
Jeg vil ikke have en gave. Jeg vil, at du bliver.
Åh, min lille Kotik.
Hvilken gave?
Det var bedre.
Det er første gang, jeg rejser fra min lille dreng.
De rejser fra Deres søn, og jeg rejser tilbage til min.
Jeg er grevinde Vronskaya.
Jeg har været i Skt. Petersborg for at deltage i min barnebarns dåb.
Min søn er gift med prinsesse Chirkov.
De er charmerende. Hvorfor kender jeg Dem ikke?
Jeg har aldrig deltaget i selskabslivet.
Men De kender mit navn.
- Jeg har hørt om Dem. - Talt om, mener De?
Kærlighed.
- Var det kærlighed? - Altid.
Mine sønner skammer sig over mig.
Men hvem intet vover...
Ikke sandt?
Det ved jeg ikke.
En mand er dukket op uden en aftale, Deres Excellence.
Han venter udenfor.
Levin! Hvor har du været?
Jeg vil frygteligt gerne tale med dig.
Jeg har brug for dit råd.
Jamen kom ind.
Dette er min ældste ven, Konstantin Dmitrievich Levin.
Sig, at jeg kommer lidt for sent.
Det er mit kontor, deroppe.
Det har været hårdt. Sid ned.
Hvad har været hårdt?
Vi har været overbebyrdet med arbejde.
Papirarbejde.
Papirarbejde er Ruslands sjæl. Landbruget er maven.
Nå, hvornår skal jeg komme og skyde nogle snepper?
Se dig, i vestligt tøj, som du sagde, du aldrig igen ville gå i.
Der er noget i gære.
Ja, jeg er forelsket. Jeg er tilbage for at fri.
Har du gættet, hvem hun er?
Jeg har en anelse. Hvorfor friede du ikke sidst?
Jeg besluttede, at det var umuligt.
Kitty er et overjordisk væsen, en engel. Og jeg er blot et jordvæsen.
Men jeg er kommet til, at livet ikke er værd at leve uden hende.
- Har jeg en chance? - Selvfølgelig.
Der er selskab i aften.
Kom tidligt, før de andre.
- Og hvis jeg må foreslå... - Alt, hvad?
- Nye støvler. - Ja. Andet?
Vi bør spise middag sammen.
Kom nu. Vi mødes senere på I'Angleterre.
Eller foretrækker du Hermitagen?
Klokken 17.30 på I'Angleterre.
Jeg skylder dem mere end Hermitagen,
så det er nok mest retfærdigt.
Så, nye støvler, frakke og en ordentlig hat.
Undskyld mig. Undskyld mig.
Kan De...
Undskyld mig.
Det er så uretfærdigt.
Man gifter sig af kærlighed.
Man er en god ægtemand.
Der kommer børn til, årene går.
Og pludseligt bliver din hustru gammel og træt.
Hendes hår bliver tyndt. Og hendes krop...
Og man er selv viril som altid!
Man finder, at man bliver distraheret af disse mange andre kvinder.
Tilgiv mig, men jeg forstår det slet ikke.
Som om jeg skulle gå fra dette bord for at stjæle brød fra en bagerbutik.
Jo, du ved, frisk bagerbrød.
Jeg taler om kærlighed, og du taler om din appetit.
Næsten det samme. Kender du grev Vronsky?
Hvem? Nej. Hvorfor?
Han er din rival. Dukkede op fra Petersborg.
Hvem er han?
Du skal ikke bekymre dig om ham. Han er bare...
Han er en rig, flot officer,
som har tid til at gøre kur til smukke kvinder.
Er det kålsuppe?
Potage aux choux à la russe, ganske som herren bestilte.
Det er det, jeg ønskede.
I aften er for mig et spørgsmål om liv eller død.
Kostya...
Kitty ville være skør, hvis hun afviste dig.
Og Dolly er på din side.
Hun siger, at du og Kitty er skæbnebestemte.
Har Dolly sagt det?
Jeg har altid ment, din Dolly var en skat.
Det er hun.
Jeg var vild med hende.
Konstantin!
Jeg er for tidligt på den. Jeg kommer tilbage.
Nej. Kom op.
Kig på mig.
Jeg tager imod for Papa og Maman, som er blevet forsinkede.
Det er min første gang.
Prinsesse Ekaterina.
Det er mig en fornøjelse.
Jeg er så glad for, at du kunne komme, Konstantin Dmitrievich.
Kitty, du ser...
- Du ser... - Stiva sagde, du var kommet tilbage.
Hvor længe bliver du?
Det ved jeg ikke. Det afhænger af dig.
Af mig?
Det, jeg ville sige, var, at jeg...
Jeg er kun kommet med et mål for øje.
Jeg ønsker at... Vil du gifte dig med mig?
Undskyld. Undskyld.
Det forkerte øjeblik.
Men vil du?
Det kan jeg ikke.
Undskyld.
Ja.
Det var umuligt.
Undskyld.
Er De bror til Nikolai Levin?
Ja.
Han er i Moskva. Han bor på Enhjørningen i Khitrovka.
Hvor ved De det fra?
Det er sådan noget, jeg ved.
Grev Vronsky?
Ja?
Prinsesse Kitty.
Det er længe siden. Dog virker det, som var det i går.
Det var i går.
Undskyld mig.
Nej.
Undskyld.
Det er Kostya.
Du godeste! Kig på ham.
Du ligner en kapitalist.
Hvad vil du?
Ikke noget. Jeg er kommet for at tale med dig.
Godaften, frøken... Madam.
Tal ikke sådan. Du lyder som en dommer.
Mere vodka til min bror! Hurtigt.
Jeg vil ikke have noget.
Jeg har det fint.
Hvem har fortalt dig, hvor jeg var?
En oberst i den Tredje Afdeling. De holder øje med dig.
Godt.
De må tro, jeg er farlig.
Hvad smiler du af?
Ikke noget.
Det er rigtigt.
Dagen nærmer sig. Jeg har opgivet min fødselsret for det.
Du er på den forkerte side af historien.
Ikke fordi privilegier er umoralske.
Men fordi det er irrationelt.
Han er syg!
Det er nok bedst at lade det være.
Jeg fandt Marya Nikolaevna i et bordel.
Men jeg betragter hende som min hustru.
Hvis hendes tilstedeværelse fornærmer dig, kan du gå.
Er du gift?
Nej.
Hvorfor ikke? Venter du på at blive forelsket?
- Nej. - Godt.
Romantisk kærlighed er den gamle ordens sidste illusion.
Du burde gifte dig med en bondepige.
Ja. Det skulle jeg sgu.
Mænds broderskab!
Nikolai, du er nødt til at søge læge.
Så kom og bo hos mig i Pokrovskoe, til du bliver rask igen.
Med min hustru?
Hvis du...
Eller...
Eller rejs udenlands til et kursted.
Jeg sender flere, hvis du har brug for det.
Halløj, hvad sker der?
Kongelige fra Østrig på bryllupsrejse. De er her i fire dage.
Den private vogn stopper overfor holdepladsen.
Bare ærgerligt. Hvad kan de lide, kunst?
Mad.
Her har vi toget.
Jeg kommer tilbage.
Stiva!
Anna!
- Du ser ud til at skamme dig! - Det gør jeg også.
Ja, selvfølgelig. Oblonskys søster, Karenina.
Charmante, ikke sandt?
Sådan, grevinde.
De fandt Deres søn, og jeg fandt min bror.
Madam Karenina har også en søn.
Det er første gang, de er adskilt. Hun er bekymret.
Beklager, at jeg ikke genkendte Dem før.
- Au revoir, grevinde. - Au revoir.
Lad mig kysse dit yndige ansigt.
Hold Deres folk inden døre, indtil dette er blevet ryddet op.
Eneforsøger for en stor familie.
Jamen kan man ikke gøre noget for dem?
Vent, Maman.
Til siden. Ryk ind.
Jeg kan takke Dem for det.
Sikke en god fyr!
Sikke en god fyr.
Har du kendt grev Vronsky længe?
Kunne du lide ham? Han er forelsket i Kitty.
Men vi skulle drøfte dig og Dolly.
Hvad har du at sige til dit forsvar?
Jeg har sagt alt, hvad der skulle siges. På mine grædende knæ.
Nu skal du sige det.
Nu tager jeg på kontoret.
Kom ikke sent hjem.
Du godeste.
Kitty kommer for at se dig.
Hun er blevet voksen og er lidt bange for dig.
Skønheden i Skt. Petersborgs selskabsliv.
Er det mig?
Dolly.
Stiva har fortalt mig det hele.
Åh, Dolly, jeg er så ked af det.
Det mener jeg virkelig.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg ved det.
Jeg kan ikke holde ud at være sammen med ham.
Og han er ligeglad. Han har det, som han ønsker.
Det, han ønsker, er dig. Han elsker dig, Dolly.
Du og børnene betyder alt for ham.
Gør vi?
Og der er plads til en guvernante?
Det var skammeligt, en skændsel, men det var ikke kærlighed.
Det var dyret i manden, ikke sjælen.
Stivas anger kommer fra hans sjæl.
Jamen hvad med mig?
Gør hans anger det lettere for mig?
Jeg ved, du lider. Men, Dolly,
er der kærlighed nok tilbage i dit hjerte? Nok til at tilgive ham?
Når jeg tænker på dem sammen, kan jeg ikke tilgive ham.
Nej.
Mit stakkels lam. Så vil du hellere acceptere din skæbne?
Min skæbne?
Jeg har jo ikke gjort noget! Det er ham som...
Elsker du ham, Dolly?
Du elsker ham, og han elsker dig.
Men du kan ikke tilgive.
Derfor må I leve sådan her altid, begge ulykkelige.
Det er smukt. Er det en brudekjole?
Ja.
Kig efter "G" for Grisha.
Her.
Kan du stave hele dit navn?
Ligner det ikke en prinsesse? Nej?
Jeg er hjemme! Hjemme!
Hvor er mine små kyllinger?
Papa! Papa!
Papa!
Bliver du til ballet hos Bobrishchevs, Anna?
Åh. Jeg føler mig altid så kedelig til et bal.
Stiva, sig til Anna, at hun skal tage med til ballet.
Selvfølgelig skal hun det.
Og må Gud være med dig.
I kan introducere mig for jeres nye guvernante.
Men hun er gammel! Hun er 100!
Jeg ved, hvorfor du vil have mig med.
Du vil, at alle skal være der,
fordi du er sikker på, det bliver din aften.
Hvordan vidste du det?
Jeg ved alt.
Tænk at være i din alder igen.
Omsluttet af den...
Den blå dis.
Jeg var også 18, da jeg blev gift.
Er prinsen hjemme?
Han er lige gået op, tror jeg.
Er der ingen, der tager imod?
Jeg kan forhøre mig, sir. Jeg tror det ikke.
Prinsessen gik tidligt til ro. Er der en besked?
Nej. Tak.
Vi troede, du ville være gift nu.
Gjorde I?
Men du kom bare tilbage med en hat.
En sort silkehat.
Hvilket slags dyr laver man en sådan hat af?
Det er ikke naturligt.
Næste gang måske.
Der bliver ingen næste gang.
Kitty.
Må jeg bede om en vals?
Gerne, Boris.
Jeg gemmer den tredje til dig, fordi det er dit første bal.
Du er min første erobring!
Hvor vil du tages?
Der.
Hvordan går det, Stiva?
Takket være Anna er jeg en glad mand. Vil du danse?
Nej. Spørg Anna.
Nej, jeg...
- Kom nu. - Åh! Pas på!
Denne nedrige dumme legen Kirsten Giftekniv.
I himlens navn, hvad har jeg gjort?
Er der noget i vejen?
Nej.
De ser yndig ud som altid, prinsesse Kitty.
Spørg mig ikke, Maman.
Kitty, det er os næste gang.
Prinsesse, det er mig en ære at gøre krav på min dans.
Han danser mazurkaen med Kitty. Det får du at se.
Det er jeg virkelig!
Dans med mig.
Jeg er ikke vant til at blive tiltalt sådan
af en mand jeg har mødt én eneste gang.
Sikkert, men hvis jeg ikke kan danse med Dem,
forlader jeg denne operetteforestilling og går hjem.
For Kittys skyld, så.
Det er min søster.
Næste stop, Bologoye! Bologoye, næste stop.
Kan jeg hjælpe?
Hvorfor rejser De fra Moskva?
Hvad kan jeg ellers gøre?
Jeg skal være der, hvor De er.
Stop, det er nok.
Gå tilbage til Kitty.
Nej.
Det her er forkert.
Det gør ingen forskel.
De har ingen ret til det.
Det gør ingen forskel.
De er nødt til at glemme mig.
Hvis De er en god mand, glemmer De det hele.
Og De? Glemmer De?
Ja.
Har Serozha det godt?
Åh, er det alt, du har til mig?
Jo, han har det fint.
Var du en succes?
Jeg?
Åh, Dolly og Stiva.
Ja, det tror jeg.
- Jeg melder mig selv. - Godt, sir.
Vronsky. I egen høje person.
Baronesse, kaffe fra den nye kande til grev Vronsky.
Jeg tager hjem, hvis jeg er i vejen.
De er hjemme alle steder, baronesse.
Pierre, du siger aldrig sådan nogle smukke ting til mig.
Vi drøftede lige min mand.
Han vil ikke lade sig skille. Ved De hvorfor?
Nej.
Han nyder at spise af min families sølvtøj.
Jeg vil anlægge sag.
Bare fordi jeg formodes at være utro,
behøver jeg vel ikke at spise af lertøj.
Kig på det!
Det er mit lertøj.
Hvordan var Moskva?
Provinsiel.
Tak for gaverne.
Jeg skriver til Dolly og til Kitty.
Du er god.
Sengetid.
Hvad siger de i Moskva om den nye lov?
Hvilken ny lov?
Den nye lov, jeg fik vedtaget i Rådet.
Ingen nævnede det.
Virkelig?
Her skabte det lidt af en sensation.
Prinsesse Betsy.
Fætter.
Jeg vidste ikke, du var kunstkender.
Jeg forbereder mig på at blive det.
Grevinde Lydia fortæller mig,
at du ikke har besøgt hende, siden du kom tilbage.
Sidst var det en missionær.
Gangen før
var det et foredrag om græske og romerske kirker.
Undskyld.
Jeg ved, du er glad for hende.
Kom nu, ellers kommer vi for sent.
Hør her, Vronsky.
En ny stilling er dukket op, med en forfremmelse til Dem.
Tak, sir.
I garnisonen i Tashkent.
Tashkent? Men...
Jeg vil gerne blive her, sir, hvis det er i orden.
Det er i orden med mig.
Men Deres mor... Det er hendes idé.
Din mand er en helgen,
og vi må alle hylde ham for Ruslands skyld.
Du kom ikke til min middag.
Jeg skulle tale med min øverstbefalende.
"Hun" kom heller ikke.
Jeg håber, du kan komme bagefter.
Fader Kristofs kinaforedrag vil være med lysbilleder.
Tverskoys forventer at se mig.
Selvfølgelig.
Men prinsesse Betsy kan sikkert godt vente på dig.
Ja, faktisk tror jeg slet ikke, jeg tager af sted.
Taget på fersk gerning.
Jeg bliver vist mere og mere tåbelig.
Det er da et fænomen.
Se, Annas skygge kom før Anna.
Jeg er Annas ven.
Men det med at beslutte sig i offentligheden
er ikke høfligt overfor en fornem mand som Karenin.
Efter min mening er Karenin et fæ, og Anna er den bedste af os.
Og vi elsker dig alle for dine kontrære meninger, prinsesse.
Alexei, du ser desperat ud.
Det er ikke tiltrækkende.
Jeg mister håbet.
Hvilket håb?
At kunne forføre en dydig kvinde?
Nej, du har ret.
Hun kommer ikke.
Han er gået.
Men du kom lige tids nok til overraskelsen.
Vend om!
Må jeg have æren af at bringe Dem en is?
Der serveres is.
Jeg foretrækker at prøve en cigaret.
Jeg vil prøve igen en anden gang.
Hvornår?
Hvor?
Jeg troede lige, at Deres manerer var blevet bedre siden Moskva.
Deres opførsel var dårlig.
Meget dårlig.
Og hvem var skyld i det?
Giv mig en kop te.
Hvor dejligt!
Alexei Alexandrovich er kommet.
Jeg er ikke sikker på, at jeg kan klare endnu en Alexei lige nu.
Var De glad for at se mig eller ej?
Schuzburg-familien har altså indbudt os til middag.
Det siges, at saucen kostede 1000 rubler, og den var forfærdelig.
Jeg gav dem en sauce, der kostede 85 kopeks, og det var en triumf.
Det må stoppe det her.
De får mig til at føle mig skyldig.
Hvad vil De, at jeg skal gøre?
Rejs til Moskva, og bed Kitty om forladelse.
Det er ikke det, De vil.
Moskva? Jeg kan gøre det bedre endnu.
Her i aften har jeg nægtet at tage imod en post i Tashkent.
Jeg kan skifte mening, og De vil aldrig se mig igen.
Har De omtanke for mig, giver De mig min ro tilbage.
Jeg har ingen ro at give.
Der findes ingen ro for os to.
Kun elendighed eller den største lykke.
Deres ægtemand er umulig.
Hans meninger er helt forkerte,
men han taler så genialt, at han vinder enhver diskussion.
Hvad?
Jeg kommer for at bringe dig hjem.
Nej, jeg bliver.
Send vognen tilbage efter mig.
Selvfølgelig.
Vil De, at jeg skal rejse til Tashkent?
Så rejser jeg til Tashkent.
Nej!
Jeg ønsker ikke, at De rejser.
Jeg blev oppe for at tale med dig.
Om hvad?
Det er sent.
Hvor er Annushka?
Jeg har givet hende fri.
Nå.
Du vil tale, men vi burde gå i seng.
Jeg er nødt til at advare dig.
Advare mig?
Det er altså ret sent.
Selvom det er utilsigtet, må jeg advare dig om,
at din letsindighed og ubetænksomhed
giver folk grund til at snakke om dig.
Jeg er ikke en komite.
Sig, hvad du vil sige.
Der blev lagt mærke til dig og grev Vronsky.
Når jeg ikke taler med folk, er det galt,
og når jeg gør, er det også galt.
Jeg lagde ikke selv mærke til noget,
men jeg kunne se, at andre gjorde.
Jeg mener, at jalousi er fornærmende for dig og nedværdigende for mig.
Dine følelser angår jo ikke mig.
De angår kun din samvittighed.
Men det er min pligt at minde dig om, at vi er bundet sammen af Gud,
og at dette bånd kun kan brydes ved at krænke Gud.
Jeg har intet at sige.
Og du har en søn.
Og jeg er træt.
Hvis jeg tager fejl, beder jeg dig tilgive mig.
Jeg ved ikke, hvad du taler om,
og det er altså for sent til det her.
Undskyld mig.
For sent.
Åh, gud, tilgiv mig!
Alt er slut nu.
Jeg har intet tilbage nu udover dig, husk det.
Hvordan kunne jeg ikke huske det?
Du er min lykke.
Lykke?
Du slog min lykke ihjel.
Morder.
Kom nu.
Ja.
Kom nu. Morder.
Morder.
Her er de.
Forbier.
Agafia, hvis De åbnede op i Moskva,
ville I'Angleterre gå neden om og hjem.
Det passer.
- Vil du have nyheder fra Moskva? - Babylon? Nej.
Nå ja, du er jo ligeglad, ikke?
Du elsker landet, du har det.
Du elsker landbruget, det har du minsandten også.
Du elsker at skyde, det har du.
Du har alt, hvad du kan ønske dig.
Okay, kom så.
Stjæler du ikke længere bagerbrød?
Balletpige, fra østen. Hvordan kan jeg gøre for det?
Hvordan har...
Hvordan har Shcherbatsky-familien?
Du mener Kitty.
- Er hun forlovet nu? - Nej.
Vronsky er rejst tilbage til Skt. Petersborg.
Kitty ser Dolly i Ergoshovo til sommer.
Du kunne...
Åh, ja, som om jeg havde tid om sommeren.
Og jeg har også købt jord i Kashin, der skal høstes i år.
Kashin? Det er på vej til Ergoshovo, ikke?
Kunne du så ikke se Kitty?
Slet ikke. Jeg har ydmyget mig selv én gang.
For pokker da, Kostya. Du elsker Kitty.
Men du kan ikke tilgive hende,
fordi du kludrede i det.
Og så løb du væk som en 18-årig pige,
som blev holdt for nar af en mand i uniform.
Jeg har ikke ondt af dig, men Kitty.
Hendes hjerte sagde nej.
Er du kommet for at skyde snepper eller for at kritisere mig?
Du skal ikke holde ham som en pakke.
Det er tante Kitty, skat.
Får han dig ikke til at skamme dig over at dvæle ved dine sorger.
Jeg har ingen sorger.
Den mand var ikke værd at græde over.
Jeg er ligeglad med ham. Jeg tænker slet ikke på ham, eller hende.
Undtagen for at hade hende.
Så vil vi aldrig igen tale om det.
Bedre mænd venter på dig.
Stiva siger...
Kitty, min søde, har Konstantin...
Hvad har Levin med det at gøre?
Jeg skal for øvrigt aldrig giftes.
Tanken om det frastøder mig efterhånden.
Hvorfor kalder de det kærlighed?
Fordi det er kærlighed.
Du skal, jeg er ligeglad.
Det burde du ikke være.
Nogen kunne kigge.
Men jeg er fordømt alligevel.
Det er jeg ikke. Jeg er velsignet.
- Du elsker mig. - Ja.
- Kun mig. - Nej.
- Udover Frou-Frou? - Ja.
Men mig mere end din hest?
Ja.
Er du lykkelig?
Ja.
Og du elsker mig?
Ja.
Hvor meget?
Så meget.
Så meget?
Ja.
- Så meget? - Ja.
Og så meget?
Ja.
Så meget?
Ja.
Så meget? Og så meget?
Så, det er kærlighed det her.
Dette.
Grevinde.
Jeg troede, De ville være på Peterhof nu.
Jeg kommer derfra.
Det piner mig, at De ikke er i Deres sædvanlige hus i år.
Anna ønskede noget andet.
I nærheden af prinsesse Betsy i Tsarskoe Selo.
Garden er på sommerlejr i Tsarskoe.
Alexei Alexandrovich,
tilgiv mig, men...
De er for tolerant. Deres hustru er...
Handler det her om min hustru?
Min hustru er hævet over kritik.
Hun er trods alt min hustru.
Alyosha! Alyosha!
En besked fra Maman.
Hendes ven, prinsesse Sorokina, har et hus her
og en ung datter.
Det står der ikke i beskeden,
men de kommer alle til væddeløbene,
og de forventer at se dig til middagen.
De herrer! De herrer!
Jeg giver jer regimentet!
Regimentet!
Jeg hørte, du har afslået en forfremmelse.
Det var Maman, der blandede sig.
Ja.
Og nu har hun en prinsesse til dig.
Alexei, vi er brødre, så bliv ikke vred.
Et ægteskab placerer læsset på din ryg.
Imens har du frie hænder til at kravle op ad stigen.
En affære med en gift kvinde
er som at bære læsset i din favn.
Nå, så de taler om mig.
Jeg rejser, Sasha.
En opgave?
Kom, jeg introducerer dig.
Smuk.
En mand kommer ikke til skade.
Tror du, du vinder i morgen?
Makhotins Gladiator er favorit.
Seksten håndsbredder.
Frou-Frou ser klejn ud ved siden af.
Men hun har hjertet på rette sted.
Har du ikke, min skat?
Anna.
Alexei!
Hvad er der?
Jeg kunne ikke holde ud ikke at skulle se dig inden løbet.
Hvad tænkte du på?
Sig det.
Jeg er gravid.
Min elskede.
Kærligheden var aldrig en leg for os.
Nu er det slut med at leve i det dunkle,
leve på løgn.
Ja.
Nu kan vi være sammen.
Hvordan, Alexei?
Fortæl Karenin alt.
Vil min mand give mig til dig i gave?
Gå fra ham.
Gå fra ham og blive din elskerinde?
Ja, løb væk.
Jeg ville aldrig se min søn igen.
Lovene er lavet af ægtemænd og fædre.
Hvad så?
Jeg tilgiver aldrig mig selv, hvis du er ulykkelig.
Ulykkelig?
Jeg er som en sulten tigger, der har fået mad.
Jeg, ulykkelig?
Nej.
Det her er min lykke.
Serozha!
Serozha, jeg kommer efter dig!
Hvor er du?
Serozha!
Hvor er du?
Hvordan går det, unge mand?
Din lærerinde er her vist ikke.
Alexei.
Du slap væk. Kan du blive?
Hvorfor?
Find Vasily Lukich.
Jeg skal klæde om.
Prinsesse Betsys vogn henter mig.
Vil du med? Jeg skal med til væddeløbet.
Væddeløbene, ja.
Nej, jeg kommer senere. Og så må jeg tilbage til byen.
Ja!
Prinsesse! Prinsesse!
Et væddemål! Hvem tror du er den næste inde?
Kusolev.
Jeg holder på Vronsky. Et par handsker?
Afgjort.
Alexander Vronsky.
De er et yndigt væsen.
De burde være vinderens bonus i dag.
Kom så, Frou-Frou! Løb!
Kom så!
Kom så, Frou-Frou! Løb!
Alexei!
Jeg er her.
Kom op!
Hendes ryg er brækket.
Du ved...
De siger, at Kejseren ikke bryder sig om væddeløbene.
Faren for at komme til skade.
Men jeg...
Hvad?
Jeg tror, der er en værdi i en mandig sport, en militær værdi.
Jeg forstår det ikke.
Efter min mening er det ikke selve sporten. Det er hele forestillingen.
Det er at gøre en grusom forestilling ud af...
Hvad taler du om?
- Jeg må sige dig... - Ja.
Du opførte dig upassende i dag.
Hvordan?
Ved at stille dine følelser til skue, da en af rytterne faldt.
Din opførsel var upassende.
Det må ikke ske igen. Jeg har sagt det før.
Du vil sige, at min ængstelse er unødvendig og latterlig.
Du er min hustru.
Jeg har ikke ret til at tænke sådan.
Ja?
Måske tog jeg fejl...
Nej.
Du tog ikke fejl.
Jeg elsker ham.
Jeg er hans elskerinde.
Gør, hvad du vil med mig.
Vent. Flyt Dem.
Jeg vil ikke have en skandale. Derfor vil du ikke se den mand igen.
Du vil opføre dig, som om intet er hændt,
som om ingen har noget på dig.
Til gengæld vil du kunne beholde de privilegier, du har som hustru.
I morgen rejser du hjem. Det er alt.
Er du såret?
Hvad skete der?
Jeg fortalte ham, at jeg er din elskerinde.
Han tror, jeg kan fortsætte mit liv uden dig.
Nej. Det kan du ikke.
Sengetid?
Det var dejligt at høre, at du blev lykønsket med din mand.
Ikke at jeg går op i dekorationer, men...
Alexei, jeg kan ikke. Undskyld.
Men jeg er hans hustru nu.
Jeg venter hans barn.
Sig mig, hvad jeg har gjort for at fortjene det her.
Hold!
Hvor mange høstkarle er der, Theodore?
Toogfyrre, herre.
På din fars tid var det to dages arbejde for 30 mænd.
Selvom han aldrig selv gav en hånd med.
Mændene kan ikke lide mig, fordi jeg gør det.
De kan lide det, de er vant til.
Det beroliger mig.
Hvordan det, herre?
Når jeg høster, spørger jeg ikke, hvorfor jeg er til.
Du er her for at være herre Konstantin Dmitrievich.
Som det altid har været. Ved Guds barmhjertighed.
Min far ejede dig, Theodore.
Ejede dig, som om du var et stykke kvæg.
Var det ved Guds barmhjertighed?
Ja.
Det er min den yngste, du kiggede på der.
Hans unge liv er i fare nu, siden vi har fået frihed,
og man må lede efter arbejde.
De ser gladere ud, end jeg har prøvet.
Er det det enkle liv, jeg leder efter?
Jeg er ventet.
Nej.
Jeg vil ikke leve på denne måde.
Denne venten time efter time,
ikke at vide hvornår jeg ser dig igen.
Undskyld.
Jeg kan ikke gøre for mine dæmoner.
Du skrev, du var syg.
Det varer ikke længe nu.
- Stop. - Nej, det passer.
Jeg fik det at vide i en drøm.
Sådan. Det var bare en dårlig drøm.
Ja, og jeg skal dø, når jeg føder dit barn.
- Det er noget sludder. - Sig det.
Sig det.
Du elsker mig, kun mig.
Du skrev i din besked, at din mand ville være ude.
Han kom for sent. Han fortjener det.
Og du...
Hvorfor kalder du ham min mand?
Han er ikke min mand, han er en ting.
Men det var sært. Min ære. Du lavede en aftale.
Tænker du på din ære, når du deler ludere med din oberst?
Dine dæmoner igen?
Jeg vil gerne dø, inden du begynder at hade mig.
Anna.
Læg din hånd der.
Du kan mærke ham sparke.
Jeg spørger minister Karenin
om hans forslag til regulering af disse farverige sigøjnerstammer
af disse gudfrygtige jøder, og af...
Men jeg er bange for, jeg har mistet ministerens opmærksomhed.
Hvem er her?
Kun fruen, Deres Excellence.
Jeg ønskede at se ham, for...
Jeg ønsker ikke at vide, hvorfor en kvinde vil se sin elsker.
Hvad laver du?
Jeg vil have hans breve!
Jeg rejser til Moskva i morgen og derefter videre
med en kommission for at se på forholdene hos jøder og sigøjnere,
hvis forhold jeg bestemt ville foretrække fremfor mine egne.
Jeg vender ikke tilbage til dette hus, før skilsmissen har drevet dig på gaden.
I mellemtiden vil min søn bo hos min ældste søster.
Nej, Alexei, lad mig beholde Serozha!
Tror du, jeg ville lade dig få min søn?
Du er fordærvet. En kvinde uden ære.
Jeg takker Gud for, at kærlighedens forbandelse er lettet.
Jeg har brug for dit råd.
- Kom nu! - Ja, ja.
Efter dig, efter dig.
- Kommer vi for sent? - Ja, selvfølgelig.
Jeg er grevinde Nordston.
Vi mødtes næsten ved Shcherbatskys selskab sidste år.
Kom ind i folden.
Kom.
I har ventet på mig. Tilgiv mig.
Kitty er her.
Konstantin, det er vel nok længe siden.
Siden du så mig. Jeg så dig for ikke så længe siden.
Hvornår?
Du var på vej til Ergoshovo.
Jeg hjalp til med høsten i Kashin.
Men hvorfor ville du...
Jeg er så glad for at se dig.
Du ligner dig selv.
Det håber jeg ikke.
Jeg var ung og dum dengang.
Det er mange måneder siden.
Og du har ikke ændret dig.
Nej.
Tillad mig at annoncere karpesuppe Marie-Louise
med asparges og oksekød.
Jeg tog selv ind til markedet.
En ekstra plads.
Jeg er kommet for at fortælle dig, at vores forbindelse må brydes.
Jeg vil skilles fra din søster.
Skilles?
Du godeste, hvad taler du om?
Far ikke af sted. Bliv, og spis med.
Senere kan du tale med Dolly.
Alt er forbi mellem vores to familier.
Alexei, skilsmisse er én ting. Middag noget helt andet.
I fra Skt. Petersborg tror, I er så de bon ton
i sammenligning med kedelige, gammeldags Moskva.
Men vi ved, hvordan ting skal gøres.
Forleden dag
hørte jeg, at Vasya Pryachnikov dræbte Kvitsky i en duel.
Jamen hvad...
Hvad drejede det sig om?
Pryachnikovs hustru, naturligvis.
Det drejede sig om ære, en kvindes ære.
Det lyder barbarisk. Hvad nu hvis elskeren havde dræbt ægtemanden?
Ville hustruens ære så også have været intakt?
Ikke mange kan sige, vores elsker døde for kærligheden.
Kærlighed?
"Du må ikke begære din næstes hustru."
Ville du dø for kærligheden, Konstantin Dmitrievich?
Det ville jeg. Men ikke for min næstes hustru.
Uren kærlighed er ikke kærlighed i mine øjne.
At beundre en anden mands hustru er dejligt,
men begær, der tilfredsstilles for ens egen skyld, er frås,
grådighed,
og misbrug af noget helligt, som gives til os,
så vi kan vælge den ene, med hvem vi kan udleve vores menneskelighed.
Ellers kunne vi lige så godt være kvæg.
En idealist!
Men hun vil ikke være nogens hustru.
Det vil være hendes undergang.
Jeg prøvede at redde hende. Hun valgte undergangen.
Alexei Alexandrovich.
Se på mig.
Du får ingen sjælero, før du tilgiver hende.
Det lærte Anna mig.
Jeg ønsker ikke at tilgive.
Jeg er ikke et ondt menneske.
Jeg har aldrig hadet nogen.
Men jeg hader hende af hele mit hjerte
for alt det, hun har gjort imod mig.
Så er det Deres tur til at spille noget, grevinde.
Jeg troede aldrig, jeg ville blive spurgt.
Udmærket.
Siden vi sås sidst,
er der noget, jeg ofte har villet spørge dig om.
Hvad er det?
V-D-N-E-A
Det her.
Vær...
Dit...
V-D-N-E-A
Var.
Var dit.
VAR-DIT-N-E-A
Det sidste ord er "aldrig".
VAR DIT NEJ ET ALDRIG
D-V-J-I
VED
DET VED JEG IKKE
Jeg ved, hvad der skal stå.
DENGANG VIDSTE JEG DET IKKE
Dengang.
Men nu?
K-D-T-O-G
Kan du tilgive
og glemme?
J-E-D
Altid.
Jeg beder dig komme. Tilgiv mig. Jeg er døende. Anna.
Hvorfor kommer han ikke?
Han er et godt menneske. Han vil tilgive mig.
Hendes feber er steget.
Jeg vil have Alexei. Hvorfor kommer han ikke?
Giv mig noget vand. Nej.
Det er ikke godt for min lille pige.
Eller lad hende få en amme, ja.
Hun må ikke være her, for Alexei kommer,
og det vil såre ham at se hende.
Han er her, min ven. Se der.
Hendes udfrielse afhænger af Gud.
I tror ikke, han vil tilgive mig, men I kender ham ikke.
Ingen kender ham, undtagen mig.
Jeg er ikke bange for ham nu.
Men jeg er bange for døden.
Din stakkel.
Lad ham komme nærmere.
Alexei.
Se på min ægtemand.
Han er en helgen.
Tag hans hånd.
Himlen være lovet.
Himlet være lovet.
Du må rejse nu.
Jeg lover, jeg sender bud efter dig, hvis hun spørger efter dig.
Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Jeg tilgiver dig. Jeg tilgiver Anna.
Mit hjerte er fyldt med glæde.
Jeg bliver her, og jeg vil passe på hende altid.
Kom.
Se dig lige.
Du ligner det, du er nu. En nar.
Du bliver nok bedt om at forlade regimentet.
Jeg vil gerne, at du går, Maman.
Jeg går, når jeg er klar til at gå.
En lille affære med en gift kvinde
er sidste hånd på en ung mands uddannelse.
Men denne morbide, selvoptagede besættelse...
Du har ydmyget dig selv offentligt,
og vanæret en respekteret mand.
Så du må hellere komme med mig tilbage til Moskva.
Du er færdig her.
Og der var hendes ægtemand i hendes bedste balkjole.
Kindrødt over hele ansigtet.
Men jeg må hellere fortælle dig nogle nyheder fra regimentet.
Hvem er her?
Prinsesse Elisabeth Federovna Tverskaya, Deres Excellence.
Jeg vil ikke se ham.
Men din mand vil da ikke forhindre...
Jeg er så glad for at se dig.
Du ser ud til at have feber.
Vi har talt for meget, jeg må gå.
Prinsesse Betsy kom for at fortælle mig...
Jeg vil ikke skjule noget for dig.
Grev Vronsky vil gerne komme og sige farvel. Han rejser væk.
Jeg har sagt, jeg ikke kan tage imod ham.
Jamen farvel, min kære.
Jeg er enig med dig.
Eftersom han rejser, er der ingen grund til, han kommer.
Du behøver ikke gentage det.
Men det er op til dig.
Ja, og jeg har besluttet mig.
Så er jeg meget glad for...
At vi er enige, så kan vi måske stoppe denne snak.
Selvfølgelig. Kan jeg gøre noget for dig?
Ja, vil du ikke holde op med at knække fingre?
Jeg er en slet kvinde.
Men jeg kan ikke trække vejret.
Din godhed, som jeg ikke kan gengælde, din tilgivelse...
Du bønfaldt mig om at tilgive.
Men jeg døde ikke. Det må jeg leve med.
Og hvad så? Hvad vil du?
Ved du, hvad du vil? Vil du se grev Vronsky?
Ikke for at sige farvel.
Jeg kan ikke høre dig.
Ikke for at sige farvel.
Du vil være fortabt. For altid.
Du vil ikke have en position.
Og hvis vi bliver skilt, vil du være den skyldige part.
Det betyder, at du ikke kan gifte dig igen.
Dit forhold med grev Vronsky vil være ulovligt,
og din datter, som nu har mit navn, vil være et uægte barn.
Er det, hvad du ønsker?
Det ville være en synd at hjælpe dig med at ødelægge dig selv.
Du glemmer en ting.
Grev Vronsky og jeg elsker hinanden.
Og denne kærlighed retfærdiggør kriminel dårskab?
Jeg ved bare, at jeg sendte ham væk,
og jeg har det, som om jeg skød et hul i mit hjerte!
Jeg forstår.
Og hvad med Serozha?
Jeg ville dø for ham,
men jeg vil ikke leve sådan her for ham.
Når han engang oplever kærligheden, vil han tilgive mig.
Så må jeg vælge den mindste synd.
Vronsky har stjålet min kappe, og jeg giver ham min frakke.
Nej, jeg...
Min skat. Min skat.
Du ser så bleg ud.
Åh, min skat.
Vi rejser sydpå, til havet og solen.
Er det pænt nok? Sid ned et øjeblik.
Jeg vil se det hele.
Et øjeblik.
Og nu laver jeg køkkenpigens arbejde,
fordi Nadyas forældre ikke vil lade hende komme.
Og hvem kan bebrejde dem? Det er uanstændigt.
Det er Konstantin.
Ja, godt.
Lægen her er uduelig.
Få fat i en fra Moskva.
Hvor har du været?
Jeg spurgte efter dig alle vegne, da jeg skulle giftes.
Undskyld. Jeg kunne ikke forlade ham.
Ja. Min hustru...
Du kan ikke blive nu.
Jeg vil passe ham sammen med Agafia.
Kvinden vil finde noget i landsbyen.
Du vil ikke se hende.
Hun ved, det er umuligt, at hun møder dig.
Det piner mig, at du skal være her under det samme tag
som denne ulykkelige... Denne faldne...
Og i din dyrebare og skrøbelige situation.
Åh, Kostya.
Godt. En ren natskjorte og lagner.
Et håndklæde og rent vand.
Vent.
Og hent parfumeflasken,
i yderlommen på min håndtaske.
Enogtyve til Stremov, fire til Karenin. Forslaget er vedtaget.
Alexei, de er tilbage.
Her, i Skt. Petersborg.
Hun har skrevet til mig.
Til dig?
De tror ikke, jeg har ret til at sige nej.
Det er drengens fødselsdag.
Min ven,
du ville puste til gløderne af en ild, som ikke vil kunne leve.
Lad mig skrive til hende.
Jeg vil se Serozha.
Madame?
Om forladelse, Deres Excellence.
Nej, jeg vil se Serozha.
Serozha.
Maman?
Min kære lille dreng.
Jeg vidste, du ville komme.
Det er min fødselsdag i dag.
Det ved jeg.
Græder du?
Nej, jeg vil ikke græde.
Hvor har du været, Maman?
Det ved jeg ikke.
Alle vegne. Sydpå.
Jeg har tænkt på dig hver eneste dag.
Og jeg har tænkt på dig hver dag.
Og du skal elske Papa. Han er bedre end jeg.
Ingen er bedre end dig i hele verden.
Nej.
Hvor er Anya?
Hun sover stadig.
Skal jeg tage Deres frakke?
Har De det ikke godt, madam?
Jeg kan ikke sove.
Jeg kan sende bud efter noget.
Ja.
Hvorfor sidder du i mørket?
Yashvin kommer forbi. Ham husker du vel.
Skal du ud?
Hvorhen
Hvem skal du se?
Hvad er der galt?
Jeg vidste ingenting.
Jeg fortalte dig om min bror i går.
Tager det hele dagen at besøge din bror?
Har han mere brug for dig end mig?
Hvad er der sket?
Nå, men Alexander indvilligede i det hele.
Han får mors hus i Moskva,
og landstedet bliver vores nye hjem.
Så snart skilsmissen...
Har Karenin endnu ikke svaret på dit brev?
De er min første besøgende, siden vi kom tilbage.
Jeg har modtaget en besked fra prinsesse Betsy,
hvori hun beder mig besøge hende mellem kl. 18.30 og kl. 20.00.
Eller var det kl. 19.00?
Men måske mødes I i operaen i aften.
Gerne, om jeg kunne få en loge.
Madame, Deres loge er nummer fire.
De vil finde mig der sammen med prinsesse Myagkaya.
Kommer du, Vronsky?
Nå, men...
Jeg forstår, hvorfor Alexei synes om Dem.
Du ved godt, at du ikke kan gå i teater.
- Annushka! - I himlens navn.
Et bad! Jeg kommer og vælger kjole.
Anna, jeg beder dig.
Jeg skammer mig ikke.
Skammer du dig over mig?
Hvorfor bestiller du ikke et værelse på hotellet?
Er vi ikke sammen?
Føler du ikke det samme for mig?
Det er, fordi jeg elsker dig.
Er det tilfældet, bør du tage med mig.
Det ville gøre det værre.
Du er bange.
Det er jeg ikke.
Burde vi cirkulere eller blive her?
Blive her.
Minister! Tillykke.
Kom ind et øjeblik.
Prinsesse Sorokina og hendes datter.
De kommer fra Moskva, de er naboer til grev Vronskys mor.
Ret velhavende. Ingen sønner. Hun er enke.
Søde ven, jeg er som et salgskatalog.
Alexei.
Kommer du og ser til os bagefter?
Jeg taler med Varya.
Vil du se til Anna?
Åh. Alexei. Jeg er glad for...
I himlens navn!
Anna er ikke kriminel.
Jeg ville se til hende, hvis det blot var tilfældet.
Men hun har forbrudt sig mod vores regler.
Hvem har stået for dekorationerne? Har vi ikke et program?
Oberst, vil De være så venlig?
Naturligvis.
Her, vær så venlig at tage mit.
Tak. Hvor venligt...
Det er en skændsel.
Sschy, kære. Almindelig god opførsel.
Alle kigger.
Lad dem kigge. Hent min kåbe.
Hvad skal det ikke ende med?
Det er en fornærmelse mod anstændigheden.
Jeg vil hjem.
Stille nu, kære. Det var blot et par ord.
Jeg har et par ord til et par folk,
som jeg ikke troede, jeg skulle omgås.
Hun er ikke så lidt fræk at vise sig ude, som den skøge hun er.
Ja, hvorfor ikke?
Red hende, og sæt dit segl på fiaskoen.
Alexei,
du forstår, hvorfor hun må lade sig skille.
Ægteskabet vil løse det hele. Hvornår sker det?
I mine øjne er hun min hustru.
Det er hun ikke, det så du godt.
Vi tager til Moskva og senere landstedet.
Det lyder som en god idé.
Men Anna er hjemme et par dage endnu.
Så...
Jeg siger farvel nu.
Du havde da en fin aften.
Ønsker din mor, at du gifter dig med enken eller datteren?
- Den ene eller den anden. - Lav ikke sjov med det.
Hvis du elskede mig, havde du afholdt mig fra at tage med!
Ja, det var min skyld.
Jeg vil ikke kunne sove.
Jeg ved, hvordan jeg kan få dig til at sove.
Anna, jeg er meget glad for at se dig.
Har du det godt? Hvordan går det med den lille?
Stiva ønskede at invitere dig og grev Vronsky,
men det er umuligt.
Nej, jeg forstår.
Nej. Nej, du forstår det ikke.
Kitty og hendes mand er hos os.
Hun er i Moskva for at føde sit barn.
Kitty! Fortæl hende, at det glæder mig så meget.
Måske vil jeg lige vente et år eller to.
Kærlighed.
Ja, kærlighed.
Synes du ikke mindre om mig for det, jeg har gjort?
Nej. Jeg ville ønske, jeg havde gjort det samme.
Men ingen spurgte mig.
Jeg havde nok heller ikke haft modet.
Stiva, du ved,
han ændrer sig aldrig.
Som alle mænd, velsagtens.
Morfin
Jeg har fået en idé.
Hvorfor skal vi vente her?
Hvorfor kan vi ikke vente ude på landet?
Jeg vil ikke mere høre om eller tænke på skilsmisse.
Godt, jeg keder mig. Hvornår rejser vi?
Keder jeg dig nu, keder jeg dig på landet.
Det er Moskva, der keder mig. Hvornår rejser vi? I morgen?
Det kan jeg ikke nå.
- Dagen efter så. - Hvis du synes.
Nej, det er søndag. Der skal jeg besøge Maman.
Det er 20 minutters togkørsel væk.
Du kunne se hende i morgen.
Eller ville du tilbringe søndagen med prinsesse Sorokina?
Lad nu være med at ødelægge det hele.
Maman skal have tid til at læse de papirer, hun skal underskrive.
Så kan det også være lige meget.
- Søndag eller slet ikke. - Det er absurd.
For dig, fordi du ikke forstår, hvordan mit liv er her.
- Anna. - Nej, du er holdt op med at elske mig.
Du har opgivet alt for mig, og det har vendt dig mod mig.
- Hvorfor lyve om det? - Stop!
Jeg udsætter afrejsen en dag, og nu elsker jeg dig ikke?
Fordi jeg har opbrugt din kærlighed.
Så det er slut. Forbi.
Undskyld.
Det er ligegyldigt hvornår.
Jeg sender et telegram til Maman. Vi rejser på søndag.
Jeg vil gøre alt, hvad du ønsker.
- Du burde gå fra mig. - Det vil jeg ikke. Jeg elsker dig.
Hvorfor?
Når det drejer sig om kærlighed, kan man ikke spørge "hvorfor".
Vil du pakke det hele?
Jeg vil være ude i dag og ordne forskellige ting.
Vil det sige, du vil være hos din mor
sammen med den dumme prinsesse?
Nej. Jeg vil være hos min advokat.
Og så vil jeg spise middag med gamle venner.
Jeg ved, hvad det betyder.
For pokker, det er ikke til at holde ud!
Jeg kan invitere dem hjem.
Tak, men kan jeg ikke spise ude, kan jeg ikke invitere gæster.
Hvem var det telegram fra?
Stiva bliver ved med at skrive om ting, som vi allerede ved.
Karenin lover intet, men vil overveje...
Jeg er jo ligeglad med skilsmissen, så hvorfor skjule brevet?
Er der noget, du gerne vil sige?
Så det er datteren?
Hun bragte mig papirerne fra Maman.
Anna.
Nej.
Åh gud.
Tilgiv mig.
Jeg vil skulle indkøbe foder, før vinteren er forbi.
De presser ikke folk hårdt, men De er en retfærdig mand.
For sjælen, ikke for maven.
Hvordan ved vi, hvad der er rigtigt?
Bare ved at vide det. Hvordan ellers?
Men jeg tror på fornuften.
Fornuft. Var det fornuften, der fik Dem til at vælge Deres hustru?
Jeg ville se til dig.
Jeg har forstået noget.
Hvad har du forstået?
Han smilede til mig.
Han er meget fremmelig af sin alder.
Hvad havde du forstået?
Jeg er så stolt af dig.
Godnat.
Også dig.
Godnat, min kære dreng.
Anya!
Danske tekster: Www. Broadcasttext. Com