TILBUD ROSER TO BUKETTER 70 KR.
Hov hov. Køen begynder bag mig.
- Så bliver det 50 kroner. - Nej. Det bliver 35 kroner.
Tilbuddet gælder kun ved køb af to buketter.
Lille ven, jeg skal kun bruge én buket.
Halvdelen af 70 er mig bekendt kun 35.
Én buket koster 50 kroner. To buketter koster 70 kroner.
Det kan man da ikke.
Det er jo det rene vanvid. Jeg melder jer til ombudsmanden.
- Er chefen her? - Nej, hun er til frokost.
Frokost? Hun skulle hellere bruge tid på at lære at regne.
To priser på samme vare. Det er det rene vanvid.
Bare at du ved det...
Du skal ikke vænne dig til to buketter.
Jeg savner dig.
EN MAND DER HEDDER OVE
CYKELPARKERING ABSOLUT FORBUDT
Uduelige fæhoveder!
HOLD LÅGEN LUKKET!
- Hunden må ikke tisse her. - Hør ikke på den onde mand.
Så du, at den gamle knark forsøgte at dræbe Prince?
Hvad gjorde du mod hunden?
Det ligner mere en vinterstøvle med øjne.
- Hunde er forbudt. - Spil ikke politibetjent.
Kan du ikke sige noget? Du er bestyrelsesformand.
- Det gjorde jeg lige. - Nej, ordentligt.
Godmorgen.
- Alt vel? - Den er godt syv.
- Må vi veksle et par ord med dig? - På kontoret.
Nu bliver du sgu nok forfremmet.
- Alt vel? - Ja.
- Hvor længe har du arbejdet her? - I 43 år.
- Shit. - Shit.
- Du overtog din fars stilling? - Ja.
Vi to har et tilbud til dig.
Du er jo kun 59 år. Måske vil du også noget andet her i livet?
Synes I, noget tyder på det efter 43 år her?
Det...
- I giver mig sparket. - Det er ikke... korrekt udtrykt.
Men noget derhenad.
- Vi vil tilbyde dig et kursus. - En slags statslig uddannelse.
- Det er skridtet videre. - Det digitale fylder mere og mere.
Så har jeg et forslag.
Er det ikke lettest, jeg bare rejser mig og går?
Fint. Så siger vi det.
Vent lidt, Ove. Vi har en afskedsgave.
En havespade.
Du kan bare tage abonnementet med der, hvor du rejser hen.
- Der er ingen telefoner der. - Er det din spøg?
Stop. Stop! Stop!
Hvad fanden?
- Kør lidt frem. Patrick! - Hvad laver du?
- Han er ikke rigtig klog. - Biler er forbudt her i området.
- Kan du ikke læse svensk? - Er du blind? Er det mig, der kører?
Hyggeligt at møde dig. Patrick.
Kald du dig bare for Mickey Mouse. Men hvis du skal bakke...
...så sving modsat og se i bakspejlet.
- Hvad siger hun? - Aner det ikke. Det er persisk.
Er det ikke smukt?
Nej, hallo! Nej!
- Nej, nej! - Kørte jeg ind i noget?
Ud! Nu! Stil dig et sted, hvor du ikke er i vejen.
- Husk at... - Tak. Jeg kan godt køre bil.
- Hvad er der nu? - Det er baksensoren til kameraet.
- Hvad for et skide kamera? - Hej.
Mor!
Baksensor! Du kan vel ikke engang spole et kassettebånd tilbage.
Idioter.
PARKERING ABSOLUT FORBUDT!
Forsvind!
Du har taget min cykel. Hit med den.
- Var det ikke en damecykel? - Det er min kærestes.
- Og hvor bor hun? - I nummer 142.
Kommunisterne, der indførte affaldssortering.
- Hun må hente den selv. - Jeg må for fanden...
- Skal han bare tage min cykel? - Han er sær.
Hej, Ove. Alt vel?
Hvorfor spørger alle om det? Hvorfor skulle alt ikke være vel?
Fordi du er hjemme midt på dagen. Du har aldrig haft en sygedag.
Ville du noget? Eller vil du bare snakke livet væk?
Vil du med ind og have frokost?
Idioter!
Satans vanvidsbilist! Det er forbudt at køre bil her.
- Sagde du noget? - Biler er forbudt her i området.
- Nå, for fanden. Jeg har tilladelse. - Gu har du da ej.
- Hej med dig. Kør. - Forsvind herfra!
Hvad skete der?
Besøgende skal bruge gæsteparkeringen.
Det var derfor, vi fik den lavet.
Det var fra kommunen. De vil have Rune på plejehjem.
Vi har fået det så koldt i huset. Vil du ikke se på det?
Nej. Læg et tæppe mere over ham.
Undskyld, at jeg ikke kom i går, som jeg havde tænkt mig.
Det gik ikke. Det er det rene cirkus derhjemme.
Der er flyttet et nyt nabopar ind.
Folks opførsel nu til dags chokerer mig. Ingen kan noget som helst.
De kan ikke bakke eller lappe en cykel.
Så snart nogen beder om en lille tjeneste, kræver det en frokost.
Tænk dig. Snart har vi et helt land kun optaget af at spise frokost.
Godt, man slipper for det.
Og så er der også dukket en hvidskjorte op i området.
Der er ingen orden, når du ikke er hjemme.
Hvis jeg skynder mig, ses vi måske allerede i dag.
Jeg savner dig.
Det var da satans...
Ja? Hvad drejer det sig om?
- Vi har ris og kylling. - Sælger I ris?
Det er bare lidt mad som tak for hjælpen.
Persisk mad med safran. Parvaneh er skidegod til at lave mad.
Og jeg er skidegod til...
Anhængeren er fjernet. Jeg fandt din seddel. Vores fejl.
- Måske er du sulten? - Det er jeg ikke.
- Så smider vi den ud. - Her smider vi ikke noget ud.
- Vi ville høre, om du har en stige? - Selvfølgelig har jeg det.
Alle skal have en stige her. Det står i vedtægterne.
Hvis I da kender dem...
Så kan vi måske... låne den?
Det er trygt for os, at du altid er hjemme.
Her er støttebenene.
Og brugsanvisningen.
Så... Skide...
- Du har ikke også en baressonøgle? - En unbrakonøgle.
Nej, baressonøgle.
Det har intet med kaffe at gøre. Det hedder en unbrakonøgle.
Jeg googler det.
Ove, kan du måske se på det med varmen nu?
- Hvis jeg beder dig pænt om det? - Prøv at udlufte radiatorerne.
- Kan det være det? - Hej. Jeg hedder Parvaneh.
- Det er min mand Patrick. - Altid rart at møde nye naboer.
Hvor har I det fint her. Det er jo et paradis for ungerne.
Herre jemini. Skal ingen længere på arbejde?
- Hjælper du ikke med udløftningen? - Udluftningen.
Man udløfter ikke radiatorer.
Rune skulle have spurgt mig om varmen, inden han begik det statskup.
- Det var ikke noget statskup. - Det var et kup.
Skal du have støttebenene, eller hvad?
Ove var formand for bestyrelsen, men så stemte alle på min mand.
Parvaneh, se her! Den er jo skidegod...
Ikke den. Det var Sonjas.
- Hun sad i... - Nu holder du kæft!
Nu er det nok! Forsvind herfra, alle sammen!
Forsvind!
Er det nu også paradis?
Ove?
Ove? Kom lige og se noget.
Ja. Skal jeg komme?
Ove?
- Hvor blev hylden flot. - Ja.
Hvor mange bøger har du egentlig?
Der er de her og kassen i køkkenet og nogle ude i skuret.
Jeg bygger en til.
Det siges, at hjernen arbejder hurtigere i fald.
Indtrykkene af omverdenen sættes på ultrahøj hastighed.
Jeg nåede at tænke en hel del. Mest på radiatorer.
Og på mor. Hun døde i en ung alder.
Far var ikke den, der viste sorg. Så det gjorde jeg heller ikke.
Det er, som det er.
Én ting er sikkert.
Hvad vi end gør her i livet, slipper vi ikke levende fra det.
Kom nu. Vi kører hjem.
Far sagde ikke så meget. Han gik mest op i huset.
Og motorer.
Nok fordi de heller ikke sagde så meget.
Motorer kan give dig frihed.
Men behandler du dem dårligt, så tager de den straks fra dig.
Men den nat talte han.
Ove? Du skal vide, hvordan det hele hænger sammen.
I en Saab 92.
- Hvad gør tændrøret? - Det får bilen til at køre.
Præcis.
Det her, Ove... Det her, det er livet!
Der vil aldrig blive lavet en bedre bil end Saab.
Men for det meste sagde han slet ikke noget.
Efter skoletid gik jeg hen på fars arbejde.
- Hej, far! - Hej, Ove!
Han sagde, det var det tryggeste.
Væk fra sporet!
- Væk fra sporet! Ove! - Hvad siger du?
Bag dig!
Det var første gang i mit liv, at min far gav mig et kram.
Af en eller anden underlig grund fik det mig til at tænke på mor.
Du skal være forsigtig.
Han tænkte nok også på mor.
Så nu måtte jeg passe på.
Så. Ove. Det er nok nu. Nu må du slippe far.
Alle sagde, at han var for rar. Hvordan kan man være for rar?
Jeg lærte fars gode kolleger at kende.
- Tom var en af dem. - Giv mig den igen.
- Nej. Det var mig, som fandt den. - Du får så mange prygl.
Indimellem ved man ikke, om man gør det rette.
- Man har det på fornemmelsen. - Din forbandede snothvalp.
Indimellem kan fornemmelsen være blandet med direkte smerte.
Det, vi finder, må vi beholde. Sådan har det altid været.
Ove?
Gør, hvad du vil, med tegnebogen. Det var dig, som fandt den.
- Jeg fandt den her i toget. - Mange tak.
- Hvorfor sagde du ikke det om Tom? - Vi sladrer ikke om hinanden.
- Jeg ville have beholdt tegnebogen. - Ja.
Men du endte med at aflevere den.
Ærlighed varer længst.
Men en gang imellem skal ærligheden have lidt hjælp.
- Forstår du det? - Rigtig godt. Jeg forstår.
Kom, så går vi hjem.
Så oprandt dagen, hvor jeg endelig skulle mærke den store frihed.
- Hej, far. - Hej, Ove.
- Hvordan gik det? - Det må du selv se her.
Det var fandens. Har du set her?
Gutter?
Har I set Oves karakterblad? Han bliver vores næste formand.
Se lige de flotte karakterer. Fantastisk.
Hent chefen, for helvede! Hallo!
Far!
Hvad fanden?
Hvad fanden er det for noget juks, I sælger?
Universalreb, kaldte du det. "Kan holde alt."
Hvad brugte du det til?
Idiot.
Man kan ikke længere få et ordentligt reb.
De nye naboer rumsterer og roder uafbrudt. De spiser ris med safran.
Hvad er der nu galt med kød og kartofler?
Man behøver vel ikke at komme safran i alle retter?
Det her var vist første gang, du måtte vente på mig.
- Hvad laver du? - Den rev Prince.
Hvis du kaster én sten til, syr jeg din mops om til en dørmåtte.
Det er en chihuahua. Den kat er nok fuld af sygdomme.
Det er du sikkert også. Men vi kaster ikke sten efter dig.
Tror du stadig, du kan gøre, som du vil? Klamme gammelfar.
Jeg siger det til Anders.
Find du bare forståelse hos en laps, der kører Audi.
Fire nuller på kølergitteret og den femte bag rattet.
Hvis den pisser på vores fliser én gang til, får jeg lagt strøm i dem.
Idiot. Det gælder også dig.
Forsvind! Det er privat ejendom.
27. august lånte du min haveslange. Jeg vil gerne have den igen nu.
- Skal du vande nu i marts? - Du vander dit, jeg vander mit.
Vil du ikke kigge på radiatorerne, nu du er her?
Tak. Det er virkelig pænt af dig. Vil du have en bid mad med?
- Ellers tak, jeg har spist. - Ja. Nu skal jeg hente slangen.
Rune? Rune?
Folk kommer til at gøre, hvad der passer dem, i foreningen.
Alt det, som vi to byggede op, vil falde sammen.
Og jeg skider højt og flot på det. Jeg er ligeglad.
Jeg har nemlig tænkt mig at forsvinde herfra for altid.
Jeg skal til Sonja. Det tænkte jeg, du ville blive glad for at høre.
Du kan ikke gøre noget. Du kan bare sidde og se til, mens alt...
Maden står klar.
Tak for lån. Det var virkelig pænt af dig.
- Vil du ikke have lidt mad? - Nej.
- Jimmy spiser også med. - Kåldolmere. Skidelækkert.
- Det ville Rune nok sætte pris på. - Han hører eller forstår ikke noget.
Jo, Rune forstår meget mere, end man skulle tro.
Det er, som om han ved, præcis hvad der foregår i hovedet på en.
Jeg må gå nu.
Slip slangen.
Hej, Ove! Vi forsøger at få vinduet op.
- Udefra? Held og lykke. - Du holder fast i stigen, ikke?
Du skulle jo holde fast i stigen. Hvad skal du nu?
TAK-DET SMAGTE GODT OVE
En Saab kan man da stole på.
Direktøren tager imod nu.
Det er jo vældig tragisk.
Hvis vi kan hjælpe med noget, gør vi det. Bare sig til.
Det er flotte karakterer.
Det er Deres. Det er fars løn for resten af denne måned.
Han fik jo altid forskud.
- Dem vil vi ikke have tilbage. - Ret skal være ret.
Måske kan vi finde en anden løsning?
Jeg kendte alt til jobbet. Desuden kendte jeg alle fars kolleger.
Hvad gør du nu, hvor far er i Himlen?
Nej, ikke det. Ikke det.
Man når et punkt i livet, hvor man beslutter sig for, -
-hvem man vil være.
Nu er vi kvit for tegnebogen, din lille skid.
Og det var dér.
Uret er mit!
- Er du Ove Lindahl? - Ja.
Vi har ledt efter dig.
Vi skal kigge lidt på dit hus.
Der er kommet en ny lokalplan.
Huset er jo ikke foreneligt med de fremtidige byggeplaner.
Nej, Stig, det hele skal rives ned.
Du kan vel se, det er nedrivningsmodent.
Det var første gang, jeg mødte dem. Men ikke den sidste.
De sagde aldrig, hvad de hed, kun hvor de kom fra.
Mændene i de hvide skjorter.
De fik det altid, som de ville.
- Ove? Kaffepause. - Til sidst var det færdigt.
Og det blev slet ikke så tosset.
Men mændene i de hvide skjorter var ikke enige.
Hej.
Hvis det er rigtigt, at skæbnen er resultatet af ens egne dumheder, -
- så kan man sige, at det, som ændrede min skæbne, -
- var et resultat af mine naboers dumheder.
Er der nogen tilbage i huset? Er der nogen i huset?!
Hallo! Hallo!
- Pas på! - Jeg skal ind.
Jeg forsøgte at tale brandmændene til fornuft.
Så dukkede han op igen.
Sluk for vandet. Det skal alligevel rives ned.
Hold op med det der! Sluk!
Hvidskjorten.
Hvor længe har vi kørt?
- I omkring en time. Hvorfor? - Fandens.
Jeg havde vækket dig, hvis jeg vidste, du skulle af.
Men du sov så sødt. Har du nu sovet over dig?
Nej. Det er ikke noget problem.
Må jeg se billetterne?
- Tak skal du have. - Jeg har ingen billet.
Så må du købe en.
- Jeg har desværre heller ikke penge. - Lad mig.
Værsgo.
- Du får dem naturligvis tilbage. - Det skal nok gå.
Jeg læser "Mesteren og Margarita".
- Kender du den? - Nej.
Der er en kat i bogen, som også er gratist.
Har du læst andet af Mikhail Bulgakov?
- Jeg har ikke læst hanses bøger. - Hans bøger.
- Javel. - Jeg læser til lærer.
Jeg skal af her.
Vent! Du glemte den her.
Efter den dag stod jeg op hver morgen og tog toget halv syv.
Men hun var forsvundet.
Efter tre uger var jeg ved at give op.
- Hej. - Hej.
- Plejer du at tage det her tog? - Ja.
Jeg er i trøjen...
...i regimentet.
Ja, jeg tænkte jo, at du skulle have dine penge tilbage.
Er det ikke hyggeligere, hvis du byder på middag i stedet?
Middag? Jovist.
Jeg har ikke rigtig noget sted, hvor jeg kan lave en middag.
Jeg mente på en restaurant.
Okay.
- Hvis du da går på restaurant. - Ja.
- Så er det en aftale. - Helt bestemt.
Hej! Hej med dig.
- Du kommer et kvarter for sent. - Gør jeg?
- Ved du noget om biler? - Om biler?
Måske er det interessant at vide, hvordan de kan køre fremad.
Det er ikke så enkelt, som man måske tror.
Tænk bare på en bil, en Saab 93, for eksempel, -
- den behøver en drivkraft, en motor. Saab bruger stempelmotorer.
Hvert stempel drives af en plejlstang.
Det sjove ved Saab er, at de er forhjulsdrevne.
Så de behøver ingen kardanaksel.
Far er også bilinteresseret.
- Du har næsten ikke spist noget. - Nej, jeg har spist hjemmefra.
Hvorfor dog det?
Så du kunne bestille, lige hvad du ville.
Jeg har løjet for dig. Jeg er ikke i trøjen.
Jeg gør rent i togene. Og mit hus er brændt ned.
Og nu må jeg gå. Tak for i aften. Det var hyggeligt.
Hun spurgte, hvad jeg var interesseret i.
Jeg svarede "huse". Det eneste, jeg kunne komme i tanker om.
Hun fortalte om en uddannelse.
To år senere var jeg uddannet ingeniør.
- Tillykke! - Tak.
Hvor er de flotte.
Nå... Så skal vi se, hvad der står på dit diplom.
- "Ove Lind..." - Vil du gifte dig med mig?
Jeg tænkte, at du måske havde lyst til, at vi...
Sig det roligt og tydeligt.
- Vil du gifte dig med mig? - Ja!
Ja, det vil jeg!
Ja ja!
Av, for helvede!
- Hvad fanden har du gang i? - I lige måde!
- Du må køre mig på sygehuset nu. - På grund af lidt næseblod?
Patrick faldt ned fra stigen.
Ja, det kunne man vel have sagt sig selv.
Du må køre selv. I den lille japanske symaskine, I kom i forleden dag.
Jeg har ikke kørekort!
- Hvor gammel er du? - 30.
- 30 år og ikke noget kørekort! - Patrick er i livsfare!
- Så tager jeg bussen. - Godt, jeg kører dig.
Endelig.
- Hvad skal du nu? - Hente ungerne.
- Her lugter ækelt. - Mor, jeg kan ikke få vejret.
- Så rul ruderne ned. - Nej.
Rul ruderne op.
- Hold så op. - Kan den ikke køre hurtigere?
Søde Ove, de giver da ikke folk bøder ved sygehuset.
Det tager jo et kvarter.
Han er til observation. Jeg må se ham. Vi mødes her senere.
- Vent lidt. Hvad med børnene? - De har jo dig.
- Bog. - Ja, det kan jeg se.
- Bog. - Hun vil have, at du læser højt.
"Hr. Brum er netop gået i gang med det, han gør hver tirsdag."
'Når du bliver stor, skal du vel være togfører, ' sagde Guld-Iver.
- Den bog er ikke så sjov. - Nej, det synes jeg heller ikke.
Du skal lave stemmer og tale som en bjørn.
- Bjørne taler da ikke. - Den her gør.
"'Jeg har allerede været togfører længe, ' sagde hr. Brum."
Rigtig godt.
"Hr. Brum trykkede på en rød knap."
- "Hundrede hidsige honningbier ..." - Hej, børn!
- En klovn! - Så er klovnen Beppo her! Hej!
- Vil I se en tryllekunst? - Jeg læser en bog for børnene.
"Han læser en bog for børnene." Men nu er jeg kommet.
Har du fem kroner? Jeg skal bruge en femmer til mit nummer.
Giv klovnen en femmer.
Tak. Nu begynder forestillingen!
Kan du fortælle os, hvor du bor?
- Går du bare fra mine børn? - Jeg gik ikke fra dem.
De der småtbegavede aber i politiudklædning tvang mig ud.
Vi vurderede, at din far udgjorde en sikkerhedsrisiko.
Jeg ville bare have mine fem kroner tilbage.
Klovnen Beppo siger tak.
Vent lidt. Det er ikke den femkrone, jeg gav dig.
- Stakkels børn. - Jeg vil have min femkrone.
Er du dum i hovedet?
Hvad laver du dernede?
Det var de lange sko. De er ikke spor sjove. Bare upraktiske.
- Det er bare for meget! - Hvad var det, jeg sagde?
- Jeg tager den. Det er min bøde. - Det er min bil.
- Farvel, Ove. - Farvel, Ove.
Intercity 3214 passerer om lidt i spor 3.
Så hjælp dog til, for helvede!
Er du ikke rigtig klog? Giv mig din hånd.
Giv mig din hånd nu. Kom nu! Er du idiot, eller hvad?!
Far!
Hvad fanden er der med dig? Vil du gerne dø?
Du reddede hanses liv. - Hans.
Det hedder "du reddede hans liv".
Idiot.
Jeg har en tegning til dig. Vent der.
Her. Nasanin har lavet en tegning til dig.
Du er den i farver. Hun tegner altid dig i farver.
- Altid? - Jeg har fået verdens bedste idé.
Du skal lære mig at køre. Patrick kan ikke, og du kører også meget bedre.
- Jeg har ikke tid. - Jeg betaler benzinen.
Er det ikke en god idé? Hvad var det?
Jamen stakkels lille ven, da!
- Luk døren op. - Ikke ind til mig.
Luk så den dør op!
Her er jo hundekoldt. Hent et tæppe.
- Hvorfor? - Skynd dig. Nu!
Hej. Jeg var lige udenfor og hørte nogen råbe.
Nej, det skal gå hurtigt. Vent.
Tyksakker er skidegode varmedunke.
- Jeg henter noget at tørre den med. - Nej, ikke i køkkenet!
Hvad er det? Hold kæft, hvor er det lavt.
- Det var til Sonja. Min kone. - Hvor er hun nu?
Hun... er død.
Hun var skidegod til at lave mad. Jeg spiste altid her. Ikke, Ove?
Hun har det vist lidt bedre nu. Hvem skal tage hende?
Jeg kan ikke. Mine børn er allergiske.
Gud, det er jeg da forresten også.
Det er ikke så let at tage livet af sig selv, som man tror.
Og nu er hun også flyttet ind. Så jeg må først af med hende.
Og så kommer jeg. Det lover jeg, Sonja.
Hun har hele tiden set sådan her ud. Jeg har ikke gjort hende noget.
Vi ses snart.
Jeg troede ikke, du kunne lide børn.
Jo, selvfølgelig. Jeg ved bare ikke, om jeg bliver en god far.
Ove, du bliver den bedste far, vores børn kan få.
Det lover jeg dig.
Idiot!
Undskyld, Ove! Kørte jeg ind i dig? Jeg kører med Anders nu.
- Hej hej, Ove. - Kan den laps lære dig at køre?
- Du ville jo ikke køre med mig. - Du skal have selen på.
- Ja, det skal jeg da. - Nu kom jeg til...
- Undskyld. - Hej hej.
Forsigtig nu. Pas på fars ben.
Klarer du den?
- Jeg tager hende, hvis du lukker op. - Sæt dig her.
Har du det grønne skilt? Loven siger, der skal stå, det er en skolebil.
Jeg kan ikke klare at se en idiot lære en anden idiot at køre bil.
Tak!
- Hej, Ove. Alt vel? - Lær at læse brugsanvisninger.
Hej! Skønt vejr til en biltur.
Her er lidt persiske småkager. Jeg kan næsten allerede køre bil.
Sæt dig.
Stop. Der var gult.
Jeg er jo helt umulig.
Nu er der grønt lys. Du må køre. Husk nu koblingen...
Gud, hvor han stresser mig!
Start forfra, slip nøglen.
Man slipper koblingen og træder på speederen.
- Det gør jeg jo også! - Slip koblingen, og...
Jeg kan bare ikke!
For helvede da!
Har du aldrig været nybegynder? Kan du ikke se skiltet?
- Tag det nu roligt, lillefar. - Lillefar!
Jeg er sgu ikke din lillefar, satans møgøre.
Jeg er storefar!
Hvis du dytter én gang til, er det det sidste, du gør. Forstået?
Nu skal du høre på mig. Du har født to børn-
-og spytter snart et tredje ud.
Du kom hertil fra Iran og flygtede fra krigens rædsler.
Du har lært et nyt sprog, taget en ny uddannelse, kan forsørge dig selv-
- og er gift med en umulius. Så kan du sgu også lære at køre bil.
Det er jo ikke hjernekirurgi, vel?
Nu starter du bare bilen og kører.
Idiot.
Godt.
Nej nej. Jeg har allerede taget kager.
Nej nej, hernede.
Det her var Sonjas yndlingskonditori.
Vi sad her hver lørdag klokken et. Ved lige netop det her bord.
Og fik en napoleonskage?
- Hvordan vidste du det? - Det er lørdag. Klokken er et.
Hvad gjorde I bagefter?
Klokken to tog vi hjem.
Sonja læste en bog, og jeg og Rune vaskede bilen.
Ikke nogen skide maskiner her, som ridser lakken.
Rune?
- I taler da ikke sammen. - Dengang gjorde vi.
Vi lignede nok hinanden ret meget.
Stands! Stands, sagde jeg!
- Rune. - Ove.
- Vi arbejdede godt sammen. - Jeg skyder genvej over marken.
- Det gør du ikke igen. - Sig det videre til dine venner.
Vi havde samme sunde værdier.
På den første generalforsamling valgtes jeg som bestyrelsesformand-
- og Rune som næstformand. Klogt valg, synes vi.
CYKELPARKERING FORBUDT
Vi var begge overraskede over endelig at have fundet en ven.
Indtil vi opdagede den lille forskel mellem os.
- Kører du Volvo? - Ja.
Hvad kører du selv?
Saab.
Først lod vi som ingenting og omgikkes stadig hinanden.
Vi måtte træde varsomt.
Det blev en dreng!
Årene gik. Vi mistede kontakten.
Men så pludselig, helt uden varsel, kuppede han mig ud af bestyrelsen.
Jeg blev så vred, -
- at jeg gik ud og købte en Saab 9000. CS.
Så købte Rune 960 Executive i stedet.
Til sidst blev deres dreng stor-
- og besluttede sig for at flytte til USA.
De så ham vist ikke så tit.
Jeg havde lige set på den nye Saab 9-5,-
- da jeg tænkte, at det måtte være på tide at begrave stridsøksen.
- Vi måtte tale sammen igen. - Jeg har tænkt lidt over det.
Er det ikke på tide, at vi lægger striden bag os?
Selvfølgelig er vi venner.
- Og så skete det. - Vil du se min nye bil?
BMW.
Jeg drejede om på hælen og gik. Rune havde givet op for evigt.
Man kan da ikke køre Volvo hele livet.
Det var dråben.
Fik I aldrig børn?
Nu er klokken to.
Ove, jeg skal også til teoritimer. Kan du hjælpe mig?
Skal du det? Ja, det hører vel med, når man skal tage kørekort.
Tak. Det skal nok gå rigtig godt. Du kender dem jo allerede godt.
- Hvem? - Ungerne.
- Jeg tror ikke, det er en god idé. - Skal jeg ikke blive hjemme?
Nej, det er en fin idé.
- Ring, hvis der er noget. - Hej hej.
Jeg er sulten!
Du er imod grusomme dyreforsøg, men ikke imod grusomme børneforsøg.
Nasanin vil have vælling, inden vi skal sove.
Du må vaske flasken op i hånden. Far kan ikke installere opvaskemaskinen.
Han siger, han kaster den satans opvaskemaskine ud ad vinduet en dag.
Kom og se mit værelse.
Hvad skal man tænke på, når man bygger et hus?
Vand.
- Og afløb. - Nemlig. Og også infrastrukturen.
- Har du bygget huse før? - Ja, men ikke murstenshuse.
Han sagde, jeg var klassens bedste elev!
Er det noget, I har aftalt?
- Sepideh. - Hej, mor.
Hun sover.
Hvad er nu det?
Hvad laver du? Er det nu dig igen?
Hvad angår den damecykel, så står der "cykelparkering absolut forbudt".
Var det ikke her, Sonja boede? Jeg havde hende i skolen.
Jeg kunne ikke læse eller skrive, men hun så mig ikke som dum.
Så lærte jeg det hele. Hun var skidegod. Undskyld forstyrrelsen.
- Hvad skal du med cyklen? - Lave den til min kæreste.
Eller det bliver hun måske, hvis jeg laver den. Jeg skal på job nummer to.
Jeg arbejder også i kebab-biksen. Jeg sparer op til en bil. En Renault.
Fransk? Vil du købe en fransk bil?
Så dukkede en af dine gamle elever op.
Så jeg må lige ordne en ting til, inden jeg kan komme. Sådan er det.
Godt. Sluk for motoren. Så kan du også parallelparkere.
- Men jeg kørte jo ind i en bil. - Det gør da ikke noget.
Det var jo en Volvo. Vent her. Jeg skal lige ordne noget.
Cyklen er repareret nu, så du kan give den til pigen.
- Har du repareret den? - Bare tag den af bilen.
- Spiser du kebab? - Nej, hvorfor skulle jeg det?
- Hvad laver han her? - Hvorfor er du sort om øjnene?
- Det er makeup. - Er det ikke til piger?
Han tror, han bliver smukkere.
Så får man ingen piger.
- Er du bøsse? - Ove! Sådan siger man ikke.
- Han må sige, hvad han vil. - Er du sådan en bøsseperson?
Ja. Jeg er sådan en bøsseperson.
Godt, så. Hvad råbte du op for?
Du må ikke sige det om Mirsad. Hans far ved det ikke.
Jeg går ikke omkring og skvadrer om andre folks gøren og laden.
- Du har et meget større problem. - Hvad?
Man køber da ikke en fransk bil!
Det er godt at vide, hvad der får bilen til at køre.
Det er ikke så enkelt, som man skulle tro.
Jeg skal sådan tisse.
- Vi skulle til at gennemgå motoren. - Det går ikke. Jeg skynder mig.
- Hej, er du Ove? - Du parkerer uden for linjerne.
Lena Samuelsson, lokalavisen. Det drejer sig om ulykken på stationen.
Du reddede jo et liv.
- Du tager fejl. Det var ikke mig. - Jeg så det jo selv på stationen.
Vi har en serie, vi kalder "De usynlige helte".
Der passer du fint ind.
Der er sket så mange spændende ting i dit liv.
- Skal vi tage en snak om det? - Nej.
Jeg har et brev her fra ham, du reddede. Det må du læse.
- Det er rørende. Jeg har det her. - Nu er jeg klar.
- Det bliver ikke til noget. - Hvad var det?
- Jeg hørte ikke noget. Kom. - Åbner du lige?
Og hvad så? Jeg låste den jo ikke. Enhver idiot kan åbne den indefra.
Idioter.
Ove.
Vent.
Troede du, hun ville forsvinde af, at du låste hende inde i garagen?
Altså...
Du er jo en bølle.
Ove...
- Jeg har tænkt på noget... - Nu skal du ikke prale.
Alvorlig talt... Jeg kan hjælpe dig med at rydde op derhjemme.
- Pakke ting i kasser og sådan. - Det er ikke nødvendigt.
- Der er stadig mange af Sonjas ting. - Det er ikke nødvendigt.
- Vil du ikke videre? - Jeg sagde, at du skulle tie stille.
Jeg har aldrig mødt Sonja, og hun var sikkert vidunderlig, -
- men du har jo gjort hende til en slags helgen.
Hun ville nok helst være en almindelig Sonja.
En vidunderlig, men almindelig Sonja.
- Hold mund! - Ikke råbe.
Jo mere alle idioter plaprer op om hende, -
- jo mere fortrænges det lille minde om hendes stemme, jeg har tilbage.
Der var intet før Sonja, og der er heller intet efter.
Jeg er her da.
For fanden! Stop, for helvede! Stop!
Øjeblik.
Hvis du bare holder op med at opføre dig som en hulemand, -
-så skal vi to nok enes fint.
- Flyt dig. - Aldrig. I bakgear og forsvind.
Hvis du har et problem med, at vi kører her, så ring til kommunen.
- Man kan hjælpe Rune på andre måder. - Jeg vil skide på Rune.
Det er forbudt at køre rundt herinde.
Ikke én meter til.
Hvad er der egentlig med dig, Ove?
Det ved jeg godt. Du er en kværulant.
Jeg har efterforsket dig lidt i kommunens arkiver-
-og på internettet.
Og jeg ved det hele.
Jeg har læst alle dine vanvittige indlæg. Dine breve til myndighederne.
Jeg ved alt om din kone og hendes ulykke, -
- og at du giver alt og alle skylden for den.
Men tænk, hvis det bare skyldtes, at du ikke var mand nok.
Jeg melder dig.
Jeg er ansat af den private hjemmepleje.
Vi gør bare det, som allerede er besluttet.
Du skulle hellere bekymre dig om dit hjerte, Ove.
Hvad ved du om mit hjerte? Hvad?
- Hvad ved du om mit hjerte? - Kør.
Svar! Hvad ved du om mit ...?
Stands bilen! Stands bilen nu! Forbandede idi...!
Forbandede hvidskjorter!
Sidste advarsel! I morgen bliver kræet lavet om til en mokkasin!
Nu går han helt fra snøvsen.
Bare glem det. Glem for, for fanden.
Nej! Kampgejst!
- Satans til hvidskjorter. - Ove.
Hallo, Ove. Luk op.
Hallo, Ove.
Er du okay?
Ove. Nu må du stoppe. Maden er klar.
Ja.
Vent. Luk øjnene. Luk dem.
Her. Her. Stop.
- Hvad foregår der? - Kom, vi skal danse.
- Nej. Nej, nej. - Jo. Jo, kom. Kom.
Jeg kan ikke.
Du kan danse indeni.
Ove... Du skal være far til vores barn.
Vi skal være forældre.
Jeg elsker dig, Ove.
Jeg elsker også dig.
- Så må vi købe en stationcar. - Ja, eller en vugge.
God idé. Jeg laver en.
Forbandede slyngler. Hvad er I ude på?
- Vi ville bare spørge om noget. - Hvad?
Mirsad er blevet smidt ud hjemmefra. Kan han bo her?
Her? Tror I, det er et skide hotel?
Mirsad sprang ud i dag.
Jeg fortalte min far, at jeg er sådan en bøsseperson.
Og han hader bøsser.
Han ville begå selvmord, hvis et af hans børn var bøsse.
Men glem det bare. Vi smutter.
Sonja hjalp altid andre mennesker.
Så kom.
Godmorgen.
Jeg har ristet lidt brød, hvis det er okay. Og jeg satte kaffe over.
- Jeg går min runde. - Vil du ikke først have kaffe?
Jeg har stillet lidt frem. Brød og ost og sådan.
Inden runden?
Nej, nu må jeg gå min runde.
Skal jeg gå med?
Det er vel et frit land.
Ja ja.
Vent lidt.
Hejsa. Må jeg gå med?
Jeg er begyndt at træne.
- Hejsa. Jimmy. - Mirsad.
- Er din far svær at håndtere? - Ja.
Han jublede ikke af glæde.
AL BILTRAFIK FORBUDT
HOLD LÅGEN LUKKET!
- Har du hørt det med Rune? - Nej.
At de henter ham i morgen? Han skal ind på institutionen.
Sådan noget vås! Der går mange år endnu, inden det er udredt.
Det ved jeg alt om.
Jeg sværger. Beslutningen er taget. De kommer i morgen.
Hun ankede beslutningen for tre år siden. Nu skal de skilles.
I så fald ville Sonja have vidst noget om det.
- Og også mig. - Anita sagde ikke noget til Sonja.
- I skulle ikke vide noget. - Og hvorfor så ikke det?
Hun ville ikke bede om hjælp.
Hun sagde, I havde nok med jeres egne problemer.
Sagde hun det?
Sagde hun, vi ikke skulle vide noget, fordi vi havde nok problemer selv?
Ja, og hvad så?
En idiot. Det er, hvad jeg har været.
Du må ikke være vred på mig, Sonja.
Det er svært at erkende, man har taget fejl.
Især når det har stået på i lang tid.
Undskyld.
Men nu skal der rådes bod på det.
Jeg ved jo, hvordan du plejer at blive urolig, når jeg er vred.
Men den her gang tror jeg, du er på min side.
Nu er der fandeme krig!
Giv mig alle de forbandede papirer mellem jer og kommunen-
- og forsikringskassen, Landstinget og kirken. Alt om Rune.
Tryk stjerne, hvis du vil genoprette dit abonnement.
Må jeg låne din telefon?
Os naboer imellem.
Men det betyder vel for helvede ikke noget, om nogen andre har anket.
Der er en højere instans. Kan du ikke læse? Er du analfabet?
Analfabet! Hallo?
Hallo?
Man kan ikke tale med folk, som bare lægger på.
- Heller ikke med en, der råber. - De lytter jo ikke.
Sæt dig ned.
Sluk for den her.
Det er de samme mennesker hele tiden.
De samme mennesker. Det har det altid været.
De hedder noget forskelligt, men det er de samme.
De afstedkommer en masse djævelskab.
De satans hvidskjorter.
Hør lige dig selv.
Du sagde jo til mig, at man aldrig må give op, ikke sandt?
Og så sidder du der og har ondt af dig selv.
Du har haft det slemt. Alle er nogle idioter.
Og så giver du bare op.
Fordi du tror, at du er den eneste, som kan klare sig helt uden hjælp.
Ved du hvad, Ove?
Der er ingen, der kan klare sig helt selv. Ingen. Ikke engang dig.
Du må godt gå nu.
Gå, sagde jeg. Jeg orker dig ikke mere.
Det var hendes idé fra starten af.
At vi skulle ud at rejse sammen, bare os to, inden barnet kom.
Hun var fast besluttet på, vi skulle rejse med bus.
For det var mere romantisk, sagde hun, -
-og jeg sagde hende ikke imod.
Det var jo også lidt bedre rent økonomisk.
Nede i Spanien syntes Sonja, at man skulle gøre som de lokale.
Men jeg indså hurtigt, at spaniolerne havde meget at lære-
- i forhold til den svenske byggeristandard.
Vi havde det dejligt.
Vi gik ud at spise hver aften.
Vi gemte mad fra frokostbuffeten, -
- som blev til en fin middag i det fri.
Skål.
Men så skulle vi hjem.
Hola.
- Hola. - Nej nej. No. No.
- Hvad sagde han? - Han virker glad.
Vi kommer vi kommer fra Peberkageland
på vejen på vejen vi vandrer hånd i hånd
Lad dem være, Ove.
- De morer sig bare. - Gør de det?
I bussen ville Sonja have, at jeg skulle mærke hende på maven, -
-for babyen, hun sparkede derinde.
Mærk lige.
- Kan du mærke det? - Det er jo hele tiden.
Jeg skal på toilettet.
Sonja?
Sonja? Sonja?
Sonja!
Hjælp! Hjælp!
Du kan gå ind til hende nu.
Jeg sad hos hende i en uge.
Ingen turde tale med mig. Det var nok også bedst.
Indtil en dag...
Han sagde, at Sonja aldrig ville vågne op.
Det skal du fandeme ikke sige til mig!
Og så skete det uforklarlige.
Det var, som om det bedste og det værste skete samtidig.
Men bagefter var jeg nødt til at fortælle hende, hvad der var sket.
Om et liv, som ikke fandtes længere.
Midt i al smerten følte jeg en styrke indeni, -
- og i begyndelsen kunne jeg bruge vreden til noget konstruktivt.
Sonja fortsatte med at studere.
Hun havde et år tilbage på lærerseminariet.
Men da hun var færdig, var der intet arbejde at få.
Jeg er rigtig ked af det.
Dengang var skolerne ikke handicapvenlige.
Men så en dag viste Sonja mig en annonce i avisen.
Det var en klasse, der samlede børn med bogstavkombinationer, -
- som ikke engang var opfundet endnu.
Dit CV er flot, men som du nok kan forstå, har vi ikke mulighed for-
- at ansætte en bevægelseshæmmet lærer.
Da gik jeg ind i det store mørke. Jeg ville knuse dem alle.
Det forbandede busselskab, den fordrukne buschauffør, -
-vinproducenten, rejseselskabet.
Jeg skrev til den spanske og svenske regering, -
-men forgæves.
Idéen med det hele er, at man bygger ud fra trappen og så...
De ville ikke engang bygge en lille rampe, så Sonja kunne arbejde.
Jeg stævnede alt og alle for at opnå en slags retfærdighed-
- for noget, jeg ikke engang selv havde svaret på.
Til sidst var det Sonja, som var den stærkeste af os alle.
Ove.
Enten så dør vi, eller også overlever vi.
Samme aften tog jeg bilen og byggede det nødvendige på én nat.
Dagen efter begyndte Sonja at arbejde.
Velkommen.
Homer skrev "Iliaden" om den trojanske krig.
Men hvornår blev digtet skrevet?
- David? - År 700.
- Før Kristi fødsel. - Pis.
Så byder vi velkommen til Richard Stenebo.
- Hej, Richard. - Velkommen.
Jeg lyver ikke. Efter bare ét år kunne selvsamme elev-
- med lethed citere 400 år gammel poesi til skoleafslutningen.
Så uendelig i sine færdigheder.
Så lig en gud i sin gestalt-
-og sine handlinger.
Dyrenes forbillede, -
-og dog er hun for mig...
...bare støv.
Bravo!
Hun kæmpede for det gode.
For de børn, hun aldrig fik.
Og så for et halvt år siden tog kræften hende.
Og jeg lovede at følge efter hende.
- Ja, så er det tid. Er han klar? - Du kommer ikke længere end hertil.
Du har haft tre år til at få ordnet det her i god ro og orden.
Beslutningen er truffet.
- Vi gør det for din skyld, Anita. - Hvad er det for en kærlighed?
At skilles, når man allermest har brug for hinanden?
Problemet er, at han ikke aner, hvor han er, 24 timer i døgnet.
Nej, men det ved jeg jo.
- Og hvem skal så tage sig af ham? - Det skal jeg.
- Med lidt hjælp... så... - Lidt hjælp? Fra hvem dog?
- Hej. Lena fra lokalavisen. - Hej.
Jeg har de sidste tre års regnskaber fra plejefirmaet Konsensus, -
- som du er medejer af, og de viser kun et spinkelt overskud.
Samtidig er der kontoudtog fra en bank på Kanaløerne.
Der er gået masser af millioner ind. Ubeskattet.
- Hvor har du dem fra? - Fra internettet.
Min redaktør vil nok gerne forfølge denne sag, -
- men det er min beslutning, hvis du forstår.
Han gav op med det samme.
Det var bedre i vores tid.
Da kæmpede man i det mindste for sine principper.
Ove! Ove!
Ring efter en ambulance!
Lad for fanden ikke ambulancen køre ind i området.
Derovre ved vinduet.
Hej. Parvaneh, du står anført som den nærmeste slægtning.
Din far har en hjertefejl. Man kan sige, at hans hjerte er for stort.
- Undskyld, for stort? - Ja. Men han skal nok klare den.
Ove.
Du er sygt dårlig til at dø.
Shit, nu tror jeg, det sker, Ove.
Shit!
Den stod jo mest bare og samlede støv.
- Men den er aldrig blevet brugt. - Den er så fin. Tak.
- Måske skal den males igen. - Hold lige babyen.
Jeg skal vise Patrick den.
Hej med dig.
Så kan du ligge her.
Du er en glad en.
- I skal vel også have noget. - En iPad. Tak, morfar.
Den følelse kan jeg godt genkende.
Det er som at købe en ny bil.
Det her er livet.
Der er ikke ryddet sne ud for Oves hus.
- Det er da lige meget. - Klokken er otte.
Han går normalt runde nu.
Ove!
Du skal ikke være bange for, at jeg har gjort noget dumt.
Når du læser det her, så er lægens diagnose gået i opfyldelse.
Hun sagde, jeg havde et for stort hjerte, -
- og selvom det lyder fint, så er det ikke så godt.
Før eller siden skal man betale for det.
Begravelsen skal foregå i en kirke, som det hører sig til.
Ikke noget pjat med at sprede asken for vinden eller noget andet dumt.
Det skal foregå i stilhed med de nærmeste og dem, -
- som synes, jeg har opført mig ordentligt.
Katten spiser tunfisk to gange om dagen og vil ikke skide hos andre.
Og lad nu for fanden ikke nogen køre bil inde i området.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2016