Oraklets ord står som en advarsel.
En profeti.
Sparta vil falde.
Hele Grækenland vil falde ...
... og persisk ild vil forvandle Athen til aske -
- for Athen er en bunke af sten og træ og klæder og støv -
- og vil som støv forsvinde i vinden.
Kun athenerne eksisterer -
- og verdens skæbne, er afhængig af deres beslutninger.
Kun athenerne eksisterer -
- og kun robuste træskibe kan redde dem.
Træskibe ...
... og en flodbølge af helteblod.
Leonidas, min ægtemand.
Leonidas, jeres konge.
Leonidas og de tapre 300 er døde.
De frie mænd og kvinder i Grækenland er ikke bundet af en smuk spartansk død.
Krig er ikke deres kærlighed, og dog ofrede han sit liv for dem -
- og Grækenlands storhed.
Vores fjender skabte vores frihed med ild og krig.
Det var kong Darius, der ville indtage vores land.
For ti år siden, da ungdommen brændte i vores øjne ...
Før denne krig tvang vores børn til at blive voksne ...
For ti år siden begyndte krigen, som alle krige begynder:
Med sorg.
Marathon.
Den persiske kong Darius, irriteret ved tanken om den græske frihed -
- drog til Grækenland, for at tvinge os i knæ.
Han drog i land ved Marathon med en hær, der var den græske tre gange overlegen.
Athenerne gjorde derfor det utænkelige ...
... de angreb.
De angreb de udmattede persere, da de gik i land efter måneders hård søfart.
De angreb, før de havde etableret en lejr, og kunne forsyne deres soldater.
Og hvem var arkitekten bag denne vanvittige strategi?
En lidet kendt athensk soldat.
Hans mænd kaldte ham for Themistokles.
Han gav perserne en smag på athenernes krigskunst.
Al tanke om ære er væk.
Tusindvis er døde. Hundredvis af deres egne.
Alt for idéen om et frit Grækenland.
Et athensk eksperiment kaldet demokrati.
Var idéen umagen værd? Var ofringerne sagen værd?
Themistokles lod kong Darius afgøre dette.
Gennem kaosset opstod der en mulighed ...
... og Themistokles udnyttede den.
Et øjeblik, der ville give genklang i århundreder.
Et øjeblik, der ville hæve ham fra soldat til magthaver i athensk politik.
Et øjeblik, der ville gøre Themistokles til en legende.
Selv mens han blev hyldet som en helt -
- vidste Themistokles, han havde begået en fejl.
Det var Darius' søn, Xerxes, hvis øjne havde skæbnens glød.
Themistokles vidste, han skulle have dræbt drengen.
Denne glorværdige fejltagelse ville for altid jage ham.
Det var Themistokles selv, der opildnede det persiske rige -
- og igangsatte kræfter, der ville bringe ild til Grækenland.
Da den gode konge lå døende -
- blev hans krigsråd hidkaldt til hans dødsleje.
Ingen andre end hans bedste hærfører, Artemisia.
Hendes vildskab kun overgået af hendes skønhed.
Hendes skønhed kun ligestillet med hendes loyalitet til kongen.
Darius favoriserede Artemisia, for hun skænket ham sejre.
I hende havde han den perfekte kriger, som hans søn, Xerxes, aldrig ville blive.
Så kær du er, mit barn.
Mit kære ...barn.
Fader.
Xerxes.
Gentag ikke din fars fejltagelse.
Trods ej de noble grækere.
Kun guderne kan besejre dem.
Kun guderne.
Xerxes sørgede i syv dage, lamslået af sorg.
Den ottende dag hviskede Artemisia vanviddet, der ville opsluge ham.
Din faders ord var ikke en advarsel ...
... men en opfordring.
Kun guderne kan besejre grækerne?
Du bliver en gudekonge.
Artemisia samlede præster, troldmænd og mystikere fra hele riget.
De iførte den unge konge klæder, der var vædet i oldgamle eliksirer -
- og sendte ham på vandring i ørkenen.
I vildelse af varme og tørst, fandt han en eneboergrotte.
Xerxes passerede de tomme øjne -
- og tomme sjæle, der bosætter sig i de mørke hjørner i mænds hjerter.
Og i dette mørke ...
... overgav han sig helt og aldeles til kræfter så onde og unaturlige ...
... at da han genopstod, havde intet menneskeligt ved Xerxes overlevet.
Hans øjne var funklende røde.
Han var renset, hårløs og glat.
Xerxes blev genfødt som en gud.
Artemisia stolede ikke på nogen -
- så i nattens mulm og mørke blev paladset renset for Xerxes allierede.
Alle, han stolede på ...
Alle, der havde opfostret ham ...
Alle, der havde rådgivet ham ...
... fik hendes vrede at føle.
Og da gudekongen stod foran sit folk -
- så Artemisia hendes fejlfrie plan tage form.
For ærens skyld ... For hævnens skyld ...
Krig.
Krig kommer til Grækenland -
- i form af en kæmpehær, der tæller over en million.
Det burde være en let sag for Themistokles, helten af Marathon -
- at færdiggøre det, han påbegyndte.
I må appellere til Xerxes' fornuft!
- Kujon! - Athen er kujonernes by!
- Klap i! - Klap selv i!
Jeg slår dig ihjel, din satans spartaner!
Stille!
Stilhed for Marathons helt!
Dette er et demokrati. Ikke et gadeslagsmål.
Perserne vil angribe fra nord og syd.
Bystaterne bør fredsforhandle.
Ja, vi må forhandle!
Forhandle med tyranner?
Giv mig blot et eksempel, hvor det har gavnet en nation?
Kære landsmænd ...
Vi kan kun dømme fremtiden -
- fra fordums kvaler.
Mange af jer stod ved min side ved Marathon.
Jer, der har tjent og set krigens rædsler -
- ved, hvordan sand fred skabes.
Bliv ikke vildledt.
Xerxes, Darius' søn, er farlig og står lige foran byporten.
Lige her og lige nu ...
... må vi træffe et valg.
Står vi imod og kæmper for Grækenland?
Argos ... Korinth ...
Megera ... Athen ...
Selv ikke spartanerne kan klare perserne alene.
Vi må stå sammen som en nation.
Ellers vil vi dø, mens vi holder fast i vore egne interesser.
Send os de skibe, vi skal bruge, for at forsvare Grækenland.
Themistokles skal bruge mere end vores skibe.
Han skal bruge vores børn i kamp.
Hvad med Sparta?
Hvis I sender alle skibe til den nordlige kyst ved Euboia -
- vil jeg søge hjælp hos de store spartaner.
Stadig intet ord fra budbringeren, du sendte til Sparta.
Kong Leonidas er nok fornærmet over dit generøse tilbud.
Måske burde jeg marchere til Sparta og brænde det til jorden.
Husk, at når en konge elskes som jeg, kan meget opnås.
Det er tåbeligt at modsætte sig min guddommelige styrke.
Athen forsøger at skabe en koalition.
Intet andet end et par ynkelige skibe.
Når vandene er krydset, fører jeg mine tropper på landjord.
Jeg vil påminde Grækenlands kujoner -
- at vi ikke har glemt deres respektløshed.
Sørg for hvile og vand til hestene.
Jeg tager alene af sted.
Spartanere enes ikke med fremmede.
Spartanere.
Themistokles, din gamle slange.
Hvad bringer dig mod syd?
Jeg er kommet for at advare Leonidas om perserne.
Den persiske budbringer har allerede fremlagt betingelserne for Leonidas.
Et symbolsk tilbud om jord og vand.
Spartanere, hør godt efter.
I dag er en spartaners største.
Den største ære af alt, han har kært -
- er det øjeblik -
- hvor han med blodsånd har givet alt, han kunne, for Spartas overlevelse -
- og ligger død på slagmarken.
Sejrrig.
Hvem er villig til at dø ved kongens side?
Themistokles.
Du er kommet langvejs fra, for at se rigtige mænd træne.
Dronning Gorgo.
Burde de ikke trænes til at leve side om side med deres konge?
En ny æra gryr, Gorgo.
Det varer ikke længe, før folk gør oprør.
Det lyder som en trussel.
Nej.
En mulighed for at stå sammen med det frie Grækenland mod en sand tyran.
Medmindre I har indgået forlig med Xerxes.
Der blev intet forlig.
Xerxes' budbringer var uhøflig og respektløs.
Han forstod ikke, at truslerne mod Theben og Athen ikke virkede her.
Verdens bedste krigere skabes her.
Mænd, hvis konge ville kæmpe og dø for hver eneste af dem.
Xerxes' budbringer forstod ikke, at Sparta ikke er en normal bystat.
Dette er Sparta.
Det stod budbringeren klart, at Sparta ikke ville underkaste sig?
Lige nu fremlægger Leonidas sin slagplan for Oraklet.
Carnea-festivalen er den eneste hindring.
Oraklet må indse, vi skal kæmpe.
Så er tiden perfekt.
Jeg leder en flåde, der repræsenterer et forenet Grækenland.
Jeg har brug for Spartas støtte.
Skænk mig jeres skibe, Gorgo. Xerxes vil ønske, han ikke havde krydset Ægæerhavet.
Du får ingen skibe. Idéen om et forenet Grækenland er din drøm; ikke vores.
Jeg er kun interesseret i Spartas overlevelse.
Mine vagter følger dig ud.
Det er sjovt, I nedgør friheden her i jeres isolation -
- når friheden i sin visdom har valgt jer til at forsvare hende.
Min dronning.
Slutter Sparta sig til os?
Perserne har tilbudt spartanerne noget, de ikke kan afslå.
Og hvad er det?
En smuk død.
Man siger, du er den tapreste kaptajn.
Man siger, du er en hore fra østen.
Du er ikke den klogeste.
Jeres hærfører er græker.
Præcis som mig.
I persiske mænd tager ordrer fra en græsk kvinde.
Ja, jeg er født som græker -
- og græsk blod flyder gennem mine årer.
Men mit hjerte ...
... er persisk.
Om få timer vil den græske flåde være overvundet.
Hvad med vores herre og de frygtede spartanere?
Der er intet at frygte.
Kun kong Leonidas og hans 300 livvagter er marcheret ud i kamp.
De bliver knust øjeblikkeligt.
Du der ...
Er du enig?
Mange vil dø.
Din selvtillid gør et stort indtryk.
Interessant, at en bådsmand ikke kigger ned, når han udspørges af mig.
Det kunne være mangel på disciplin.
En mands hænder lyver ikke.
De kan afsløre enhver ufuldkommenhed og fejl i mandens karakter.
Dine hænder er ikke hårdføre nok, til at have arbejdet på skibet.
Jeg kender enhver mand under min befaling.
Forklar mig, hvorfor jeg ikke kender dig?
Tilgiv mig, hærfører.
Lad mig præsentere mig selv.
Pågrib spionen.
Kujon.
Der er en storm på vej.
Det er bare det ustadige græske vejr.
Themistokles.
Kom ind.
Calisto.
Det, der siges her, må ikke blive gentaget noget andet sted.
Min søn har ikke gjort sig fortjent til krigsherrernes bord, men stol på ham.
Nuvel.
Sig frem.
En græsk kvinde er hærfører for de persiske skibe mod syd.
Artemisia.
Jeg har hørt om hende.
Artemisia er mordlysten og kompetent på havet.
Hun tørster efter hævn.
Rygtet siger, at hendes familie blev myrdet af græske civilsoldater.
Jeg har hørt historierne.
De skånede ingen den dag.
Det forlyder, at de voldtog og myrdede hele hendes familie -
- og så vendte de opmærksomheden mod hende.
Efter årevis at være holdt fanget på et græsk slaveskib -
- blev hun efterladt til døden.
Hun blev fundet døden nær af et persisk sendebud.
Artemisia svor, at hun ville vende tilbage til Grækenland ...
... blot når hun kunne se det brænde.
Hun blev trænet af de bedste krigere i det persiske rige -
- indtil ingen ligemand kunne findes i sværdkamp.
Den store kong Darius var imponeret over hendes ildsjæl.
Hun steg hurtigt i graderne til at lede ved hans side.
Hun har solgt sin sjæl til selveste døden.
Man ville sige, jeg har solgt min til Grækenland.
- Hvad synes du? - Mig?
Ja. Du er landets fremtid.
Jeg er klar til at kæmpe.
Jeg kan lide ham. Han minder mig om dig.
- Vi skal bruge hver en mand. - Han er blot en dreng.
- Mange yngre har forsvaret landet. - Så er det nok!
Du er en drømmer. Vi diskuterer ikke længere dette.
Themistokles, din plan er sat i værk -
- og mine tropper er samlet på andendagen.
Der bliver brug for jer.
Det kan jeg forsikre dig om.
Der er dårligt nyt.
Leonidas er marcheret mod nord til de varme porte.
Med spartanerne ved de varme porte, er vores sejr sikker.
Hvis hæren går med ham -
- marcherer Leonidas mod Thermopylæ med blot 300 krigere.
Det eneste, der står mellem Athen og total udslettelse -
- er Leonidas og 300 spartanere.
Jeg finder veteranerne og etablerer orden blandt de frivillige.
Der er ikke tid til at lære bønderne om strategi.
Hold dem ernærede ...
... og ædru.
Hvad ellers?
De må godt kunne bruge et sværd.
Det var pokkers.
Ved din far, du er her?
Nej.
Skjoldet og sværdet?
Det er min bedstefaders. Min mor gav mig dem i morges.
- Og du fik hendes velsignelse? - Ja.
Den har et skarpt æg.
Din fader forbereder fjenden en overraskelse i morgen.
Jeg vælger at kæmpe her. Nu!
Kom om bord på mit skib. Der skal du kæmpe.
Vi har kun lidt over 50 skibe.
Perserne har tusindvis.
De skibe er intet værd.
De er ikke som persernes store skibe.
Vi har fordelen med fart og manøvrering.
Bystaterne har ikke sendt mere end en håndfuld skibe hver.
Størstedelen kommer fra Athen.
Nogle persiske skibe har søgt tilflugt fra stormen på den anden side af strædet.
Vi kunne angribe ved morgengry.
En tidlig græsk sejr.
Guderne lader os slå perserne for at styrke den græske morale.
Det er pirrende, men vi holder os til planen.
Ved solnedgang sejler vi ud til flåden.
Vi angriber dem i åbent farvand væk fra kysterne.
At angribe så stor en flåde med vores lille flåde er selvmord.
Det er min plan.
Se på deres ynkelige flåde.
Deres skibe udgør ingen trussel.
Jeg mangler en næstkommanderende, Artaphernes.
Den, der viser sit værd, får plads ved min side.
General Bandari har tilbudt at lede det første angreb.
Bandari!
Hærfører.
Hvis du leder det første angreb, hvad er så min garanti for en hurtig sejr?
Mit ord og mit liv.
Godt.
Hvad er mine ordrer?
Ydmyg grækerne og sænk deres skibe.
De dør alle sammen.
Mine brødre ...
Saml jeres mod.
Se dybt i jeres sjæl ...
... for i dag afprøves jeres styrke.
Hvis I i kampens hede har brug for en grund til at kæmpe videre ...
... noget, for hvilket I ville ofre alt -
- I nogensinde ville eje, så se blot på manden ved jeres side.
Det er grunden til at kæmpe.
Dette er våbenbroderskabet.
Et ubrydeligt bånd, styrket af slagets grusomheder.
I kommer aldrig nogen nærmere, end dem I har udgydt blod med -
- for der findes intet ædlere -
- end at kæmpe for dem, der ville ofre livet for jer!
I kæmper hårdt i dag!
Kæmp for jeres brødre!
Kæmp for jeres familier!
Men frem for alt, kæmper I for Grækenland!
Mænd, der er én ting at være sikker på, før slaget begynder.
Hvad er det?
Bliv ikke dræbt den første dag.
Det gælder for jer alle.
Forrest er de persiske skibe stærke -
- men de er svage midtskibs.
Der angriber vi.
Nu!
Angrib!
Kæntre dem!
Bueskytter!
Tilbage. Nu!
Sejl gennem dem!
Fjendens taktik er kreativ.
Cirkelformationen efterlader ingen angrebsmulighed.
Vi taber.
Nej, du taber.
Fald tilbage. Lad dem få dagens sejr.
Dine svigt keder mig, Bandari.
Såret stopper mig ikke.
Jeg tror på dig.
Klingen er slebet og klar i morgen.
I morgen kæmper du ved din faders side.
- Ikke dårligt for en flok bønder. - Og poeter og skulptører.
Hvem havde troet, utrænede mænd ville gøre det så godt?
Vi har brug for hele vores styrke til morgendagens slag.
Hvor længe kan vi holde dem stangen?
Hvis min plan virker -
- så længe nok til spartanerne forener Grækenland.
Mænd!
Hvem vil drikke med mig?
Rapportér.
Vi tæller stadig tabene.
Du må forstå -
- at det er vanskeligt med havet og mørket ...
Rapportér.
75 skibe er sunket. 30 med uoprettelige skader.
20 skal repareres i havn.
Grækernes hærfører hedder Themistokles.
Ja, en athensk hærfører.
Det forlyder, han affyrede pilen, der nedlagde kong Darius.
Denne Themistokles har vist sig at være klog i kamp.
Det kan jeg ikke påstå om jer.
Er mine ordrer urimelige?
Er en sejr for meget forlangt?
Din skuffelse over gårsdagens tab er berettiget.
Min skuffelse?
Min skuffelse ligger ikke i vores tab.
Det fåtal af skadede skibe og døde slaver betyder intet.
Jeg er skuffet over disse mænd.
Trods jeg er omgivet af 10.000 -
- er jeg alene.
Jeg længes efter en ved min side.
Én, jeg kan stole på.
Sig mig, general Kashani ...
Er du den mand?
Du får din sejr inden dagen er omme.
Det forsikrer jeg dig.
Det vil jeg håbe.
Fremad!
Nu!
Mist dem ikke af syne!
- Grækerne trækker sig tilbage. - De er lige, hvor han vil have dem.
Kashani er en god strateg.
Jeg snakkede om Themistokles.
Klipper!
Stop. Stop. Stop!
Hold fast!
Hvad laver du her?
Det er en mands pligt at beskytte sin familie og sin nation.
- Hvem har fortalt dig det? - Min fader.
Se, hvordan Themistokles anvender list.
Hvorfor er en sejr så meget forlangt?
- Hvordan kan jeg ... - Stille.
Du skal overbringe et budskab.
Nu frygter de os!
Nu frygter de de græske krigere!
Han har ret! Frygt den græske kriger!
Frygt hans sværd og skjold.
Frygt hans kærlighed til Grækenland. Men mest af alt ...
... frygt hans frihed!
Vær nu ikke vred på knægten. Han var under min befaling.
Vreden sparer jeg til mine fjender.
Themistokles.
Artemisias skib ligger for anker i neutralt farvand.
Hun vil møde Themistokles.
Hvordan garanterer du hans tilbagevenden?
Den eneste ære for hende -
- er at se jeres flåde synke til bunds på Ægæerhavet -
- og at se dig spiddet fast til masten med hendes sværd -
- mens du synker i graven.
Det skulle du bare have sagt.
Velkommen om bord på mit ydmyge skib.
Din tilstedeværelse beærer os.
Dit skib og dig selv er imponerende.
Smigrende ord.
Kom, Themistokles. Vi har meget at snakke om.
Tror du, grækerne nedstammer fra guderne?
- Det påstår enkelte. - Hvad med dig?
Er der en gud i din slægt?
Det tror mine mænd efter de sidste to dages kampe -
- og jeg ser også noget guddommeligt i dig.
Hvem smigrer nu?
Mine mænd tilskriver dig mordet på kong Darius ved Marathon.
Der var megen heltedåd den dag. Det er ti år siden.
Slagets fakta fordrejes ofte.
Denne dåd ville du kunne huske.
Jeg gør, hvad jeg skal, for at forsvare Grækenland.
Og jeg gør, hvad jeg skal, for at besejre hende.
For hvert tab skal du dræbe et tusind persere.
For hvert skib, jeg sænker -
- skal du sænke hundrede.
Jeg kan klare tab i ugevis.
Måneder, hvis det skulle være.
Mit overtal vil besejre dig -
- og jeg tager dine skibe, og med mit sværd -
- tager jeg din græske frihed.
Vil du forhandle en overgivelse?
Nej.
Jeg tilbyder dig at undgå det og slutte dig til mig.
Jeg mangler en hærfører som dig.
Se det forsvar, du har skabt.
En håndfuld skibe -
- og Leonidas med 300 spartanere.
Det er fornærmende, at verdens største rige skal kæmpe mod dette.
Jeg bebrejder ikke dig, Themistokles.
Du kæmpede, som om selveste Poseidons blod flød gennem dine årer.
Jeg bebrejder Grækenland.
Bureaukraterne beskytter sig selv ved at sende dig hertil ...
... for at dø.
Alligevel kæmper du.
Der må være ...
Hvad er det?
En familie i Athen -
- der får dig til at kæmpe med sådan en lidenskab?
Jeg har ikke haft tiden til at stifte familie.
Jeg har viet mit liv til min ene, sande kærlighed ...
... den græske flåde.
Og min eneste lidenskab -
- som var at forberede den til dig.
Tanken om, at du slider for mig, fornøjer mig.
Du giver afkald på familie og kærlighed -
- for et løfte om større ekstase.
Ekstasen af stål og kød ...
... død og liv ...
... raseri ...
... sved og muskler ...
... ren nydelse ...
... og dyb sorg.
Dø med mig hver aften og genopstå med mig hver morgen.
Bor dit sværd i vores fjender.
Du kæmper for friheden.
Jeg tilbyder frihed uden konsekvenser eller ansvar.
Slut dig til mig.
Ved min side vil du tage hvert åndedrag, som var det dit sidste.
Slut dig til mig.
Nej.
Du er ingen gud. Du er blot en mand.
Vær hurtig med sværdet.
Du får ikke din død i aften.
Vagter!
Fjern det afskum fra mit skib.
Hvad har du erfaret?
Kan man besejre Artemisia?
Næste gang vi møder hende -
- har hun helvedet med sig.
Hold fast!
Send mine personlige livvagter.
- Tilbage! - Retræte!
- Retræte!
Themistokles! I vandet!
Bueskytter til dækket!
Styrbord! Affyr!
Kæmp videre.
Kæmp videre!
Sigt efter mændene deroppe.
Deroppe!
Forlad skibet!
De døde bærer ingen skyld.
Intet ansvar.
Themistokles så sine døde mænd farve Ægæerhavet blodrødt.
Blev de offer for hans ego?
Eller for fordums fejl begået i Marathon?
Hvor mange liv ville være skånet, hvis han havde dræbt drengen?
End ikke hans egen sjæl ved det.
Min ven ...
Vi tog kampen op.
Sammen.
Hør her, Themistokles.
Du må kæmpe med dobbelt styrke i morgen.
Vi kæmper skulder ved skulder.
Nej, min søn.
Du kæmper for os begge.
Hvad sagde han?
Det får du at vide tids nok.
Vær rolig.
Vær hos din fader.
Hvor ofte vil sådanne tragedier gentages?
Så ofte som nødvendigt.
Vi forvandler unge mænd til minder.
Tror du, jeg nyder dette?
At overvære min vens sidste åndedrag?
Hver enke, mine valg skaber ...
Hvert barn, der vokser op uden en fader ...
Det er mine valg.
Det er min befalings byrde.
Hvor enkelt det dog var at skabe stilhed.
Lad min hær se Spartas store krigere.
Lad dem marchere forbi deres lig.
Lad dem se, hvad der sker, hvis man trodser gudekongen.
Kong Leonidas og de tapre 300 -
- var det bedste, Grækenland kunne mønstre.
Ingen redningsmænd tør hævde sig og betvinge os.
Intet kan standse mit rige.
Deres Majestæt.
Bring den døde konges sværd til Athen.
Fortæl dem, jeg kommer efter dem.
Lad dem vide, at Athen -
- deres elskede juvel af en by -
- vil forsvinde fra historien.
Themistokles!
Jeg bringer nyt fra Thermopylæ. Leonidas blev forrådt af en pukkelrygget.
Spartanerne blev nedslagtet. De varme porte er faldet.
Hvilket offer.
Nu har Grækenland sine martyrer.
Daxos, bring nyheden fra de varme porte til enhver by og landsby.
Lad alle landsmænd høre dine ord.
Men de er alle døde.
Spartas offer vil forene os.
Af sted.
Flyt mænd og skibe i sikkerhed ved Salamis.
- Og dig? - Jeg bringer Daxos' budskab til Athen.
Jeg blev fortalt, at en pukkelrygget var ansvarlig for tabet ved de varme porte.
Han forrådte sit land -
- for persisk guld.
Hvad hedder du, forræder?
Ephialtes fra Trachis.
Jeg burde væde denne ædle klinge med dit blod.
Du er i din gode ret til at gøre det.
Der er ingen skønhed i mig.
Der er intet smukt i det, jeg har gjort.
Sig frem.
Jeg beder dig og hele Athen.
Gudekongen brænder byen til jorden.
Ti stille.
Leonidas' og Spartas store offer var ikke et nederlag.
Det var en smuk sejr.
Dette heltemod -
- vil samle alle bystater og forene Grækenland ...
... med ét formål mod én fjende!
Bring din gudekonge dette budskab:
Vi tager de skibe, vi har tilbage -
- og afgør dette ved Salamisbugten.
Der bliver død og tilintetgørelse.
Ja.
Det bliver der.
Themistokles.
Jeg skal snakke med dronningen.
Jeg må advare dig, athener. Du får ikke en varm velkomst.
Jeg beklager dybt.
Jeg kan ikke ændre Leonidas skæbne -
- men hans offer vil ikke glemmes.
Belær mig ikke om ofring.
Vær hurtig med dine ord, athener.
Jeg beder om den spartanske flåde.
Hver mand og skib, du kan undvære.
Har jeg ikke ofret nok for dit forenede Grækenland?
Skal jeg give min søn et sværd ...?
Vores børn? Ville det tilfredsstille dig?
Har jeg ikke ofret nok for dine ambitioner, Themistokles?
En konge. Ægtemænd.
Fædre ... brødre ... Sparta ofrer ikke mere.
Det tilhører dig.
Hævn ham.
Oraklets ord stod som en advarsel.
Hele Grækenland vil falde ...
... mens persisk ild forvandler Athen til aske -
- for Athen er en bunke af sten og træ og klæder og støv -
- og vil som støv forsvinde i vinden.
Kun athenerne eksisterer -
- og verdens skæbne afhænger af enhver af deres beslutninger.
Kun athenerne eksisterer -
- og kun robuste træskibe kan redde dem.
Træskibe ...
... og en flodbølge af helteblod.
Det var tåbeligt af grækerne at give os modstand.
Leonidas' stolthed kunne ikke måle sig med en guds vilje.
Themistokles var en ussel kujon.
Og nu er deres ynkelige flåde nærmest ikke vores opmærksomhed værd.
Hvis den usle kujon havde stået ved min side, havde verden ligget for dine fødder.
Min konge.
Deres trofaste tjener bringer nyt.
Den græske flåde ligger forsvarsløs ved Salamis.
Der skal blot gøres en ende på dem.
Hvem befaler deres flåde?
Themistokles fra Athen.
Themistokles er død.
Han lever. Jeg har selv set ham.
Forbered mine tropper og kampdragt.
Vi angriber øjeblikkeligt.
Visdom ville være at sende en fortrop, for at aflure om det er en fælde.
Du vover at belære mig om krigens kunst?
Jeg er gudekongen. Jeg triumferede over Leonidas.
Jeg tilintetgjorde Athen.
Jeg er din konge!
Leonidas og hans mænd blev blot martyrer.
Og da du raserede Athen -
- stak du ild til det eneste, dette land har kært.
Jeg vil angribe grækerne ...
... med hele min flåde.
Artemisia, det er nok!
Glem ikke, hvem der satte kronen på dit barnlige hoved.
Min konge ...
Besku slaget fra din trone i den sikkerhed, jeg sørger for.
Der i det fjerne ...
... vidnede vi Athens tilintetgørelse.
Alene trodser vi uhyret, der mørklagde vores land.
Jeg håbede, spartanerne ville støtte os.
Måske mener de, de har ofret nok.
Du har svigtet os.
- Det er din skyld. - Uden Sparta er vi blot bønder.
Vi skulle have forhandlet med perserne, da muligheden bød sig.
I har alle ret.
Ja, vi har kun en håndfuld skibe tilbage.
Og ja, vi er kun bønder.
Vi er købmænd.
Vi er drenge, der er blevet til mænd i krigens ofring.
Det var et farligt spil -
- og jeg tabte!
Hvis I vil vende mig og jeres land ryggen -
- så dømmer jeg jer ikke.
Det står jer frit at gå.
I er frie mænd.
Nuvel.
Lad os komme i gang -
- og befri de skibe fra Grækenlands barm.
Dagen i dag er et privilegium.
En historie, der vil fortælles i tusinder af år.
Lad vores sidste slag gå over i historien.
Lad det blive vist -
- at vi valgte at dø oprejst -
- i stedet for at leve på knæ.
I dag skal du huske en ting.
Bliv ikke dræbt.
Nej. Din faders sidste ord.
Han sagde, du havde fortjent at sidde med hos krigsherrerne.
Nuvel, min broder. Jeg har ikke mere list.
Dette er vores sidste slag.
Vi har kæmpet side om side, så længe jeg mindes.
Intet ville fornøje mig mere, end at stille sværdet.
Og forberedelserne, jeg har beordret?
Under dækket.
Godt.
Er du sikker på, du vil satse alt?
Ja.
Den persiske flåde er intet uden Artemisias befaling.
Vi kommer aldrig nær hende.
Jeg kommer nær hende og gør en afslutning på dette.
Vi har ingen mulighed for retræte.
Det ved jeg.
I dag bliver de sidste græske skibe tilintetgjort.
Vis ingen barmhjertighed.
Giv intet pusterum.
I dag danser vi på døde grækere.
I dag tvinger vi dem i knæ.
I dag vil jeg mærke Themistokles' hals under mine såler.
Mænd, hold fast!
Gør klar til nærkamp! Angrib!
Din fader ser på dig.
Giv alt, I har!
Tag jeres ære!
Jeg er her ikke som vidne!
Nu!
Lad os sende dem ned til helvedet.
Du tilbød frihed uden konsekvenser og ansvar.
Godtager du mit tilbud?
Mit svar er stadig nej.
Du kæmper bedre end du knepper.
Overgiv dig eller gå i døden.
Hvem ville du ellers kæmpe mod?
Ingen kan give dig modstand.
Hellere dø som en fri mand end som en slave.
Selv hvis jeg var lænket til dig.
Det begynder som en hvisken.
Et løfte.
Den letteste brise danser gennem tovene, som knager over tusinder af mænds skrig.
Den stryger hendes hår som en elskers hånd.
Den brise ...
Det løfte blev en vind.
En vind, der har blæst et budskab om frihed over Grækenland.
Og hvor vis hun var at få Leonidas til at ofre alt.
Ofringens vind, mine brødre.
Frihedens vind.
Retfærdighedens vind.
Hævnens vind.
I er omringet.
Hele Grækenland har vendt sig mod jer.
Delfi, Theben, Olympia, Arkadien ...
... og Sparta.
Hvis døden indtræffer i dag, er jeg klar.
Jeg kunne sænke mit sværd.
Du kan stadig flygte.
Det er et dårligt valg at tvinge mig til at handle.
Befal din flåde til overgivelse.
Overgivelse?
www.HoundDawgs.org